‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- לונדון, אנגליה, 1993 -‬
‫לא!‬ ‫-בבקשה! אל תהרוג אותנו!‬
‫בבקשה, אני מתחנן!‬ ‫-לא! אל תהרוג אותנו!‬
‫לא, בבקשה!‬
‫כמה חבל.‬
‫טוב.‬
‫טוב...‬
‫תראו מה יש לנו פה.‬
‫זה שלך?‬
‫בואי, מתוקה.‬
‫בואי.‬
‫כן.‬
‫בואי.‬
‫כן.‬
‫ככה.‬
‫זה טעים, ילדונת?‬
‫- אימוני הנציבות‬ ‫אזור מוגבל, אין מעבר -‬
‫אל תבטחי באיש.‬
‫תמיד תהיי על המשמר.‬
‫יפה מאוד, ילדונת.‬
‫הבאתי לך זר לבן...‬
‫כדי שתככבי עם השמלה הנהדרת שלך. זה פשוט.‬
‫זה מושלם.‬
‫ילדונת.‬
‫טוב.‬
‫בסדר, עכשיו, חייכי.‬
‫ותיראי כנה.‬ ‫-טוב.‬
‫עכשיו תגידי "צ'יז!"‬
‫תגידי "צ'יז".‬ ‫-צ'יז.‬
‫את רוצה שאגן על מספר חמש?‬ ‫-זה לא מסובך, מותק.‬
‫מגיע לו למות יותר מכולם. ‬ ‫-נכון, אבל...‬
‫אמרת שהוא המבוקש הבכיר בנציבות.‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו את רוצה שאגן עליו.‬ ‫-נכון.‬
‫אחרי כל מה שעשה לך? בגללו הורדת בדרגה.‬
‫זה נכון, אבל... הוא שווה לי יותר כשהוא חי.‬
‫אם תרצי להרוג מישהו, אולי תהרגי את דייגו?‬
‫לא.‬
‫את בטוחה, מתוקה? תרגישי יותר טוב, לדעתי.‬ ‫-לא.‬
‫איך שתרצי.‬
‫תעבירי לי עוד סירופ?‬
‫הסתבכתי קצת במוסד,‬
‫במהלך הבריחה. שלושת הבלונדינים האלה.‬
‫הם היו מטורפים.‬
‫הם כבר כאן?‬ ‫-מה, את מכירה את היצורים האלה?‬
‫הם חיילים של הנציבות. שלישייה.‬
‫כמו יואי, דיואי ולואי, רק יותר משוגעים.‬ ‫-רגע, את שלחת אותם?‬
‫ברור.‬ ‫-למה?‬
‫הם כמעט הרגו אותי.‬ ‫-טוב, הם היו צריכים שזה ייראה אמין. נכון?‬
‫אחרת יחשדו שאנחנו עובדות יחד.‬ ‫-אז הם יודעים שאני חלק מזה?‬
‫הכול תלוי בהופעה.‬
‫תראי, אם הם היו רוצים שתמותי,‬ ‫היית מחוסלת, ילדונת.‬
‫תפסיקי לקרוא לי ככה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫אף אחד לא מנסה להרוג אותך.‬
‫כולנו עובדים למען מטרה משותפת.‬
‫ומה המטרה?‬
‫טוב, זה העניין בנציבות, נכון?‬
‫הדברים נראים לא הגיוניים...‬
‫עד שהכול מתחבר.‬
‫אהבתי את הפוני.‬
‫הגני על מספר חמש בכל מחיר.‬
‫- אכסניית רחוב פלנו לגברים בודדים -‬
‫לות'ר.‬
‫שוב! תקוף אותי!‬ ‫-לות'ר.‬
‫לות'ר?‬
‫אליסון?‬
‫סליחה שאכזבתי אותך.‬
‫קח. זה לפנים שלך.‬
‫אתה צריך כרית, או אספירין?‬ ‫-רגע...‬
‫למה את כאן, וניה?‬
‫אתה אחי.‬
‫כלומר, מסתבר.‬
‫חמש מצא אותך.‬
‫כן, הוא מחכה במכונית למטה.‬
‫הוא אמר שעדיף שתישאר לבד.‬
‫כן.‬
‫הוא אידיוט.‬
‫כזה אידיוט.‬
‫נכון?‬ ‫-נכון.‬
‫כמה הוא סיפר לך?‬
‫טוב, הוא עדכן אותי קצת.‬
‫שבעה ילדים, שימפנזה מדברת...‬
‫כן...‬ ‫-אב חם ומחבק.‬
‫אפוקליפסה.‬
‫הוא סיפר לך על זה?‬
‫טוב, לא על הכול.‬
‫כי לדעתי, יש משהו שהוא לא דיבר עליו.‬
‫משהו שקשור אליי.‬
‫מה גרם לאפוקליפסה?‬
‫את גרמת לה.‬
‫אבל לא היית לבד.‬
‫הייתי חלק מזה. כולנו היינו.‬ ‫-איך?‬
‫התרגזת.‬
‫איבדת שליטה ואת...‬
‫פוצצת את הירח.‬
‫הוא פגע בכדור הארץ והשמיד הכול.‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫זה מורכב.‬
‫תראי...‬
‫הייתה לך ילדות די קשה.‬
‫למה לעזאזל ויתרת על הקרב? ענה לי!‬ ‫-ג'ק. סליחה, אני... היה לי לילה קשה.‬
‫לילה קשה, בן זונה?‬
‫יכולת לכסח את הטיפש ההוא מתוך שינה!‬
‫אני חייב הרבה כסף עכשיו, לות'ר,‬
‫לאנשים שיכולים להקשות עליי מאוד!‬
‫עזוב אותו!‬ ‫-תשתקי ואל תתערבי!‬
‫ג'ק, תראה... אני מצטער.‬
‫בסדר? אני אפצה אותך. אני מבטיח. טוב?‬
‫התייחסתי אליך...‬
‫כמו לבן.‬
‫ג'ק, בחייך.‬
‫לא. אתה ואני...‬
‫אנחנו גמרנו.‬
‫ג'ק, בבקשה.‬
‫ג'ק!‬
‫לות'ר?‬
‫את מוכנה... לצאת, בבקשה?‬
‫לא אכפת לי להישאר. ויש לי עוד שאלות.‬
‫טוב, זה הלך טוב.‬
‫את מוכנה לזוז?‬ ‫-אני חוזרת לחווה.‬
‫היי. זה בלתי מתקבל על הדעת, וניה.‬
‫תזכרי, אנחנו צריכים להישאר יחד.‬ ‫-למה, כדי שלא אשמיד את העולם שוב?‬
‫טיפש...‬ ‫-התכוונת בכלל לספר לי?‬
‫את יודעת מה? להגנתי, לא, טוב? זו לא אשמתי.‬ ‫כשאת מתרגזת, דברים מתפוצצים.‬
‫מעולה. יש עוד סודות משפחתיים שלא הזכרת?‬ ‫-המון, וניה,‬
‫אבל אין לי את האפשרות לדבר עליהם עם...‬
‫השעון מתקתק לקראת יום הדין.‬
‫פשוט תגידי לי שתהיי מוכנה כשאצטרך אותך.‬
‫לא אוכל לעזור לך, חמש.‬
‫אני אפילו לא יודעת מי אני.‬
‫את אחותנו‬
‫וחברה באקדמיית המטרייה.‬
‫זו מי שאת, תרצי או לא תרצי.‬ ‫-תראה, זו מי שהייתי, טוב?‬
‫ציר הזמן חדש, וגם אני.‬ ‫-זה לא עובד ככה...‬
‫מעניין אם מאוחר מדי לבטל את האימוץ.‬
‫בית החולים פארקלנד? כן, אני מחפשת מטופל,‬ ‫ריימונד צ'סטנאט.‬
‫אולי הוא הובא אליכם אמש‬ ‫אחרי המהומה בסטדטלר'ס.‬
‫למה זה משנה?‬
‫ודאי שאתם לא מטפלים בכושים. טיפשי מצידי.‬
‫שיט.‬
‫את בסדר?‬ ‫-לא.‬
‫ריי לא חזר הביתה אתמול בערב.‬
‫טוב. אין בעיה. אני בטוח שהוא בסדר.‬
‫קודם כל נצטרך...‬
‫קפה,‬
‫ויטמין B12 ו...‬
‫מרק מנודו לוהט‬
‫ואז נטפל בכל הסיפור הזה.‬
‫הוא ראה שסיפרתי שמועה לשוטר, קלאוס.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל...‬
‫הצלת את חייו.‬
‫כאילו, החרא הזה עמד להרוג אותו.‬
‫אני ממש אידיוטית.‬
‫לא, את לא.‬
‫הבטחתי לעצמי שלעולם לא אעשה את זה שוב.‬
‫שום דבר טוב לא יוצא מזה.‬
‫שמעת את הסיפור על העקרב והצפרדע?‬
‫מה?‬
‫העקרב רצה לחצות את הנהר,‬
‫אז הוא ביקש מהצפרדע לסחוב אותו.‬
‫אבל הצפרדע אמרה, "מה יצא לי מזה?"‬
‫והעקרב אמר, "מה דעתך על חמישה דולר?" ‬ ‫והצפרדע אמרה, "תן 20".‬
‫העקרב אמר "עשר", והצפרדע אמרה, "טוב, 15."‬
‫והעקרב אמר, "טוב, 15."‬
‫ואז באמצע הנהר,‬
‫הצפרדע הרגישה צריבה נוראית בגב, ו...‬
‫העקרב עקץ אותה.‬
‫את יודעת? והצפרדע אמרה, "מה זה, לעזאזל?‬
‫עכשיו שנינו נטבע." ו...‬
‫שניהם טבעו.‬
‫מה הפואנטה בסיפור, לעזאזל?‬ ‫-הפואנטה היא, שצפרדעים הן כלבות‬
‫ואנחנו לא ננהל משא ומתן עם מחבלים, ‬ ‫אליסון...‬
‫לא, אני לא יכולה להתמודד איתך עכשיו.‬
‫מצטער, אני לא...‬ ‫-ממש לא.‬
‫...טיפוס של בוקר. נוכל לנסות שוב, כאילו...‬
‫לאן את הולכת?‬ ‫-למצוא את בעלי, לעזאזל.‬
‫מנודו.‬
‫אז פשוט נתת לה ללכת?‬ ‫-וניה צריכה לעכל הרבה דברים.‬
‫היא תחזור לעצמה. אני יודע את זה.‬
‫מה לגבי אלה שרדפו אחריה?‬ ‫-השוודים?‬
‫כן, איך אתה יודע שהם לא ירדפו אחריה שוב?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬ ‫-אתה יודע מי שלח אותם?‬
‫יש לי כמה חשדות.‬
‫אבל עכשיו,‬
‫המטרה היא למצוא את אבא ולקבל תשובות,‬
‫כי הכול תלוי בזה.‬
‫ולמען הפרוטוקול, כבר מצאתי אותו.‬ ‫-ואז נתת לו לברוח,‬
‫לפני שניהלתם שיחה עמוקה.‬
‫הוא דקר אותי.‬ ‫-אני מופתע שהוא חיכה, דייגו.‬
‫כולנו רצינו לעשות את זה.‬
‫יפה.‬
‫טוב שאני יודע איפה אבא יהיה הערב.‬
‫מאיפה השגת את זה?‬
‫מצאתי את זה במשרד שלו, בזמן שדקר אותך.‬
‫"מר הויט הילנקוטר וקונסול מקסיקו בדאלאס‬
‫מזמינים אותך לערב גאלה."‬ ‫-רגע.‬
‫הויט הילנקוטר‬‫?‬
‫אתה רציני?‬ ‫-אתה מכיר אותו?‬
‫כדאי שנלך לשם.‬
‫כתוב שיהיה מגדל של פירות ים.‬
‫לא, הילנקוטר הוא אחד מ-12 המלכותיים.‬
‫מה זה 12 המלכותיים, לעזאזל?‬ ‫-מה? זו ועידה סודית.‬
‫מדענים, אנשי צבא, דיפ סטייט.‬
‫אף אחד לא יודע מה הם עושים.‬ ‫-רגע, הם מהממשלה?‬
‫ממשלת הצללים.‬
‫קנדי היה הנשיא הראשון שניסה לחשוף אותם,‬
‫אבל אסור להתעסק עם החבר'ה האלה.‬
‫זהו. כאן.‬
‫זה, כאן.‬
‫זה הויט.‬
‫ספרתי רק 11.‬
‫טוב, זה בגלל שרק 11 מהם זוהו עד כה.‬
‫מי מספר 12?‬
‫וניה.‬
‫תודה לאל!‬
‫אני ממש מצטערת, אשלם עבור הנזק.‬ ‫-אל תתחילי.‬
‫אני שמחה שאת בריאה ושלמה.‬
‫אין לך מושג מה עבר לי בראש.‬
‫הרלן ישמח מאוד.‬
‫הוא במצב רע מאז שעזבת.‬
‫עכשיו...‬
‫ספרי לי מה קרה לך, לעזאזל.‬
‫אני לא יודעת איפה להתחיל.‬
‫נתחיל בארוחת בוקר. מה דעתך?‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫היי! ורוד בגוון מיימי, נכון?‬
‫קלאוס הרגריבס, אבל תקרא לי איך שתרצה.‬
‫איך הצבע? בשירותים?‬ ‫-תקשיב לי, דייב.‬
‫אני צריך לדבר איתך על משהו חשוב מאוד.‬
‫טוב?‬ ‫-טוב.‬
‫זה יישמע קצת מטורף, אבל...‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫כן, נכון.‬
‫מחנות חומרי הבניין.‬ ‫-לא, עוד מקודם.‬
‫טוב, בעצם, מהעתיד. תקשיב,‬
‫אני יודע שאתה חושב להתגייס לצבא. לדעתך,‬ ‫זוהי חובתך, כי סבא שלך לחם במלחה"ע הראשונה‬
‫ואבא שלך נלחם במלחה"ע השנייה, ולבראנץ',‬ ‫אתה נפגש עם הדוד ריאן, שנלחם בקוריאה.‬
‫בריאן.‬ ‫-בריאן.‬
‫ואתה מעריץ את בריאן.‬
‫ואתה מתחיל להאמין למה שהוא אומר,‬
‫על איך שהצבא יהפוך אותך לגבר.‬
‫זו בדיחה, או משהו כזה?‬
‫דייב, אם תתגייס, ישלחו אותך לווייטנאם.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-חמישים אלף חיילים אמריקנים‬
‫ומיליון וייטנאמים ימותו לחינם,‬
‫בגלל שהדומינו לא ייפול, דייב.‬
‫הקומוניסטים לא יפלשו לכל מזרח אסיה. אז...‬ ‫-זה מה שאתה אומר.‬
‫היי, בריאן.‬
‫אתה מכיר את הליצן הזה?‬
‫הוא קנה צבע ורוד בחנות.‬
‫צבע ורוד.‬
‫זה הגיוני.‬
‫אתה יודע, ורוד יכול להיות גברי מאוד,‬ ‫בהתחשב בסביבה.‬
‫באמת?‬
‫מה דעתך לעוף מהכיסא שלי, מתרומם?‬ ‫-אם היה לי ניקל על כל פעם ששמעתי את זה...‬
‫תירגע, בריאן.‬
‫אני צריך רק חמש דקות מזמנך, דייב.‬
‫אתה תשב ותקשיב למתהפך הזה? תחטיף לו.‬ ‫-אתה לא צריך להתגייס לצבא כדי להיות גבר.‬
‫אל תקריב את עצמך לחינם. כי אני אוהב אותך.‬ ‫-תחטיף לו, לעזאזל! תחטיף למתרומם!‬
‫ואני יודע שיגיע יום שאתה תאהב...‬ ‫-תחטיף לו!‬
‫- מסעדת סטדטלר'ס -‬
‫- ללבנים בלבד -‬
‫- מכון יופי לנשים אודסה -‬
‫לא יכול להיות.‬
‫...וארגון הנשים יבשל למשפחות הפצועים.‬
‫אתם מקיימים פגישה בלעדיי?‬
‫זו חוצפה מצידך להופיע כאן.‬ ‫-מיילס, לא עכשיו.‬
‫טוב, בסדר. תירגעי.‬
‫להירגע?‬ ‫-תירגעי.‬
‫אתה רוצה שאירגע?‬
‫התקשרתי לבתי חולים כל הלילה.‬
‫ריי, חשבתי שאתה מת.‬
‫אני כאן.‬
‫ואפילו לא התקשרת.‬
‫ריימונד.‬
‫בואי נדבר על זה בחוץ.‬
‫אז...‬
‫מה הם הציעו לך? כסף?‬
‫מה? מי?‬ ‫-לא, ספרי לי את מיהם. משטרת דאלאס, ה-FBI?‬
‫אני צריך לדעת.‬ ‫-ריי, תפסיק, זה מטורף.‬
‫מה אמרת לשוטר? ראיתי אותך.‬ ‫-לא אמרתי כלום.‬
‫ראיתי שלחשת לו משהו באוזן.‬
‫התחננתי שיפסיק להכות אותך.‬
‫אני לא מאמין שלא הבחנתי בזה קודם.‬ ‫-במה, ריי?‬
‫בתזמון, אליסון. איך נפלת מהשמיים,‬
‫מטאטאת שיער, דווקא במכון הזה,‬
‫קוראת את העלונים שלי ורוצה להצטרף אלינו.‬ ‫-אמרתי לך שאוכל להסביר את זה.‬
‫אז תעשי את זה.‬
‫בשם אלוהים, תסבירי.‬
‫עוד לא מאוחר, קלאוס.‬
‫לדעתי, שנינו יודעים שמאוחר מדי.‬
‫- ליקר ספארי -‬
‫אתה באמת רוצה לזרוק לפח שלוש שנות פיכחות?‬
‫במקרה שלא שמת לב,‬
‫שלוש השנים האחרונות היו חרא אחד גדול.‬
‫וזה רק יחמיר את המצב.‬
‫אולי. בוא נראה.‬
‫אוי, לא.‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא כאן!‬ ‫-הנביא!‬
‫הנווד הקדוש חזר!‬ ‫-חבר'ה, תישארו באחוזה.‬
‫הנביא!‬ ‫-לא, אתם צריכים להישאר באחוזה!‬
‫הנביא!‬
‫איזה חרא!‬
‫- קונסוליית מקסיקו -‬
‫מכאן, אדוני.‬
‫אז מה התוכנית?‬
‫נחדור, נזהה, נשלוף. במהירות.‬
‫על מה הוא מדבר, לעזאזל?‬ ‫-למצוא את הזקן ולצאת מהר.‬
‫זה מה שאמרתי.‬
‫עשו כמוני.‬
‫אחריך.‬
‫מה, אסור לי להיות מנומסת?‬ ‫-תפסיקי לקשקש, טוב?‬
‫אחי הטיפש אולי קונה את השקרים שלך,‬
‫אבל אני לא סומך עלייך לרגע.‬
‫קטן אמונה.‬
‫תדחפי את זה לתחת.‬
‫שולחן ארבע, ההזמנה מוכנה.‬ ‫-שולחן ארבע!‬
‫אפשר לקבל עוד בירה?‬ ‫-בבקשה.‬
‫אליסון.‬
‫שיט.‬
‫- ברביקיו מיני'ס -‬
‫היי.‬
‫-אני אוהב את השיער שלך.‬
‫תודה.‬ ‫-בואי, שבי.‬
‫אני...‬
‫אני מצטער. אכלתי קצת.‬
‫אתה נראה זוועה.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-אני?‬
‫כן, יש לך...‬ ‫-כן, לא, אני בסדר.‬
‫יופי.‬
‫הכול טוב.‬
‫מזג האוויר נחמד.‬ ‫-כן.‬
‫הבירה נחמדה.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ואת, את בסדר?‬
‫פשוט מעולה.‬
‫כן.‬ ‫-טוב, זה נחמד.‬
‫שמעתי שבאת.‬ ‫-כן, פגשתי את...‬
‫אלוהים,‬
‫מזל טוב על...‬ ‫-אנחנו לא צריכים לדבר עליו.‬
‫לא, זה בסדר.‬
‫זה היה קשה, נכון?‬
‫לאבד את כולם ולהיתקע פה?‬
‫אני שמח שלא היית לבד.‬
‫לות'ר, מעולם לא ויתרתי עליך.‬
‫על אף אחד מכם.‬
‫פשוט הנחתי שחמש יחזור מתישהו.‬
‫אבל בפעם האחרונה שהוא קפץ...‬ ‫-כן, הוא נעלם למשך שנים, אני יודע.‬
‫פשוט הייתי צריכה להיאחז במשהו,‬
‫וריי נתן לי את זה.‬
‫היי.‬
‫איש לא יגיד לנו איך להתמודד עם סוף העולם.‬
‫נכון?‬
‫אפילו לא אנחנו.‬
‫שמעת משהו מהאחרים?‬
‫וניה?‬
‫בחווה.‬
‫והיא שמחה.‬
‫טוב. מוזר.‬
‫דייגו?‬ ‫-בבית משוגעים.‬
‫קלאוס?‬ ‫-מנהיג כת.‬
‫כן...‬
‫וחמש הופיע לפני כמה ימים.‬
‫אז זהו, כל החבורה פה.‬
‫יופי, מעולה.‬ ‫זה השלב בו דברים מסתבכים, אז...‬
‫כן.‬
‫בקשר לזה...‬ ‫-מה?‬
‫עשינו את זה שוב.‬
‫מסתבר.‬
‫עשינו את מה שוב?‬
‫הבאנו לסוף העולם.‬
‫או שזה מה שיקרה בעוד שבוע, לטענת חמש.‬
‫מה?‬ ‫-יום הדין.‬
‫אני לא רואה את אבא פה.‬
‫פשוט חפש את 12 המלכותיים.‬
‫אני אשגיח למעלה.‬
‫דייגו, נסה לא לעשות משהו טיפשי.‬
‫את בורחת לי שוב?‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫אתמול בלילה. היי... לאן הלכת?‬
‫אתה באמת רוצה לעשות את זה עכשיו?‬ ‫-באמת.‬
‫בסדר.‬
‫הלכתי לבית המרקחת וקניתי לך תחבושת,‬
‫לפצע הדקירה המגעיל שלך. זה בסדר, או...‬
‫למעשה,‬
‫אתה חייב לי 1.89 דולר.‬
‫בעצם, זה מה שהיית חייב לו שילמתי על זה.‬
‫זה השיר שלנו!‬
‫מישהו יודע לרקוד.‬
‫אבא שלי התעקש שאלמד ריקודים סלוניים.‬
‫"אי אפשר לדעת מתי הפסודובלה תעשה את ההבדל‬ ‫בין חיים למוות...‬
‫ילדים."‬
‫אימא שלי הייתה אומרת משהו דומה.‬
‫כן?‬ ‫-נתחלף.‬
‫מה את עושה?‬
‫פשוט תן לי להוביל.‬
‫מותק, אני הגבר כאן.‬
‫טוב, אתה מאבד ריכוז בקלות.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫בסדר. טוב, להתראות.‬
‫אימא.‬
‫אף פעם לא שמעתי את זה קודם.‬
‫הכול בסדר, חמוד?‬
‫את אמיתית?‬
‫אם ככה אתה מתחיל עם בנות,‬
‫זה לא עובד.‬
‫לא.‬
‫האמת...‬
‫את מכירה אדם בשם סר רג'ינלד הרגריבס?‬
‫רג'י? הוא בן הזוג שלי הערב.‬
‫בן הזוג שלך?‬
‫יש לך בעיה עם זה?‬
‫לא, פשוט...‬
‫זה פשוט הרבה לעכל.‬
‫המחשבה על שניכם, אני...‬
‫אני לא מצליח לדמיין את זה...‬
‫זה מגעיל.‬
‫אתה קצת מוזר, מה?‬
‫כן.‬
‫כלומר, לא.‬
‫את יודעת איפה הוא?‬
‫הוא אמר משהו על פגישה זריזה ושיחזור מייד.‬
‫זה היה לפני 20 דקות.‬
‫לא טוב לתת לאישה לחכות.‬
‫תגיד לו את זה, אם תמצא אותו.‬
‫היי, גרייס?‬
‫היה נעים להכיר אותך.‬
‫גם אותך.‬
‫לילה.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫אני רק יודעת שהחבר'ה האלה מסוכנים‬
‫והם לא יעצרו עד שאמות.‬
‫אז נלך למשטרה.‬ ‫-אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫למה לא?‬
‫מה יש?‬
‫הסתבכת עם החוק?‬ ‫-אולי.‬
‫זה מורכב.‬
‫הנקודה היא, שלא אוכל להישאר פה.‬ ‫-וניה...‬
‫לא אוכל לסכן אותך או את הרלן.‬
‫לא אוכל לחיות עם עצמי.‬ ‫-וניה! נוכל ללכת לאן שהוא.‬
‫לכמה ימים.‬
‫לא נספר לאף אחד, גם לא לקרל.‬
‫אביא את האקדח. אשמור עלייך.‬
‫את יודעת שזה לא בסדר.‬ ‫-אם תעזבי אותנו, גם זה לא בסדר.‬
‫הרלן! מותק!‬
‫הרלן, תחזור הנה!‬
‫הרלן!‬
‫-הרלן!‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫אבדוק באסם, את תלכי לשם.‬ ‫-נמצא אותו, טוב?‬
‫הרלן!‬ ‫-הרלן!‬
‫הרלן!‬
‫הרלן?‬
‫הרלן!‬
‫אלוהים.‬
‫הרלן!‬
‫לא!‬
‫אלוהים! אתה בסדר.‬
‫הרלן!‬
‫הוא בסדר.‬
‫מתוק שלי!‬
‫תודה.‬
‫- אכסניית רחוב פלנו לגברים בודדים -‬
‫כן, התכוונתי לספר לך על זה.‬ ‫-אתה צריך לעזוב.‬
‫פיל, אשלם על זה, טוב? כמה שיעלה.‬ ‫-זה לא קשור לקיר, לות'ר.‬
‫אז מה העניין?‬ ‫-אתה ברשימה השחורה של רובי,‬
‫ואני לא רוצה להיכלל בה. אני מצטער.‬ ‫-פיל...‬
‫בחייך, גבר, זה אני.‬
‫אתה צריך לעזוב עד 15:00.‬ ‫-פיל...‬
‫מעולה.‬
‫- מורטי'ס טלוויזיה ורדיו -‬
‫אתה מהסמטה.‬
‫אני מחפש את חמש.‬
‫הוא יצא.‬
‫הוא אמר לאן הוא הלך?‬
‫הוא עם אחיך הנוסף.‬
‫מי, דייגו? חשבתי שהוא במוסד.‬
‫הוא ברח.‬
‫הוא אמר מתי הם יחזרו?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫טוב.‬
‫יום קשה, מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה רוצה גז צחוק?‬
‫הרלן סוף סוף נרדם.‬
‫איפה קרל?‬
‫עסקים בווייקו.‬
‫הוא יחזור מחר בערב.‬
‫חשבתי...‬
‫עדיף שלא לספר לו על הרלן וכל זה.‬
‫זה רק יטריד אותו.‬
‫איזה יום, מה?‬
‫היי...‬
‫אם לא היית שם...‬
‫אבל הייתי.‬
‫והרופא אמר שהוא יהיה בסדר.‬ ‫-אני יודעת, פשוט...‬
‫אני כל הזמן רואה אותו שוכב שם.‬
‫חשבתי שהוא...‬ ‫-הוא יצא מזה.‬
‫הוא ילד מדהים.‬
‫חוץ מהאובססיה שלו למיסטר פיקלס,‬
‫זה סיוט.‬
‫איפה שלך?‬
‫כדאי שאלך.‬
‫את יודעת איך זה...‬
‫שיש לך גבר שלא רואה אותך...‬
‫בן שלא מדבר אלייך?‬
‫החיים שלך נעשים קטנים.‬
‫הם קטנים יותר בכל יום.‬
‫ואת אפילו לא מבחינה שאת תקועה בקופסה...‬
‫עד שמישהי באה ומשחררת אותך.‬
‫תגידי לי...‬
‫איך מוותרים עליה. תגידי לי, ואעשה את זה.‬ ‫-סיסי, אני לא יכולה...‬
‫אז תגידי לי לעצור.‬
‫ריי?‬
‫שלום!‬
‫אליסון... בבית?‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אני צריך מקום לישון ללילה אחד.‬
‫הספה לרשותך.‬ ‫-אל תרדפו אחרי מפלים.‬
‫כאילו, היצמדו לנהרות ולאגמים שאתם מכירים,‬ ‫כלבות.‬
‫אלוהים.‬
‫הייתי צריך לעשות את זה כל החיים.‬
‫כן.‬
‫זה משפר הכול, נכון?‬
‫כן.‬
‫איך השגת את כל זה?‬
‫אבא שלי...‬
‫היה רופא שיניים.‬
‫כשמת, הוא הוריש לי את המקום.‬
‫אתה יודע, גם אבא שלי מת.‬
‫הוא השאיר אותי על הירח.‬
‫לפחות ראית עולם.‬
‫אני יוצא מהבית רק בין תשע לעשר בבוקר,‬
‫בימי שני עד שישי,‬
‫ובשעות היום בימי רביעי.‬
‫למה?‬ ‫-יש לי סיבות.‬
‫אתה ממש מוזר.‬ ‫-מה?‬
‫אתה כל כך מוזר.‬ ‫-טוב...‬
‫אתה חייזר מהעתיד,‬
‫ואתה נראה כמו קוף.‬
‫זה נכון.‬
‫זה נכון!‬ ‫-אתה יכול לשבור...‬
‫אני יודע.‬
‫אתה יודע,‬
‫ב-12 השעות האחרונות, הפסדתי בקרב,‬
‫פוטרתי‬
‫והאישה שאני אוהב, מאוהבת במישהו אחר!‬
‫כאילו, מה זה?‬
‫אשתי עזבה אותי‬
‫למען החבר הכי טוב שלי‬
‫ביום הנישואים העשירי שלנו.‬
‫אל תדאג, טוב?‬
‫היא תמות בעוד שבוע.‬
‫כולנו נמות.‬
‫הנשיא ממשיך לחקור את רוזוול‬
‫ואת אתרי ההתרסקות האחרים, רבותיי. וכידוע,‬ ‫לא נרשה לו להתערב בעניינים שלנו.‬
‫וידאתי ששיירת הרכבים תפנה שמאלה ברחוב אלם.‬
‫האנשים שלנו יהיו שם.‬
‫רבותיי, התוכנית שלכם סובלת מבעיית עיתוי.‬
‫זה יהיה קל לביצוע.‬
‫אבא?‬
‫שיט.‬
‫נחשפנו.‬
‫התארגנו מחדש במיקום החלופי.‬ ‫-כן, בוס.‬
‫חמש...‬
‫לילה!‬
‫עזרי לי!‬
‫לילה!‬
‫עזרי...‬
‫הגני על מספר חמש בכל מחיר.‬
‫אין בעד מה.‬
‫כן, בן זונה.‬
‫רק אתה ואני.‬
‫תראה לי מה אתה שווה.‬
‫אבא.‬
‫אין לנו זמן.‬ ‫-אין זמן.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-לא מכאן, עדיין.‬
‫רג'י.‬
‫למה אתה מחכה? אנחנו צריכים ללכת.‬
‫מי זה היה?‬ ‫-לא מישהו חשוב.‬
‫זה היה הוא?‬ ‫-כן.‬
‫תרגום כתוביות: גיא ברדך‬