‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎1993 ‎LONDRA, ANGLIA
‎Nu!
‎- Te rog! Nu ne ucide! ‎- Nu!
‎-Te implor, nu! ‎- Nu ne ucide!
‎Te rog, nu!
‎Păcat.
‎Ia uite!
‎Ia te uită...
‎Ce avem aici?
‎Asta e a ta?
‎Vino aici, draga mea!
‎Vino!
‎Da. Haide!
‎Bine!
‎Așa.
‎E gustos, micuțo?
‎ZONA DE ANTRENAMENT A COMISIEI ‎ACCESUL INTERZIS
‎Nu te încrede în nimeni.
‎Fii mereu pe fază.
‎Bravo, micuțo!
‎Ți-am luat alb...
‎Așa, tu și rochia ta superbă ‎veți fi în centrul atenției.
‎E perfect.
‎Micuțo...
‎Bine.
‎Acum zâmbește!
‎- Fii convingătoare! ‎- Bine.
‎Zi „păsărica”!
‎- Zi! ‎- Păsărica!
‎- Vrei să-l protejez pe Cinci? ‎- Nu e complicat.
‎- Merită să moară. ‎- Așa e, dar...
‎- E primul pe lista Comisiei. ‎- Da.
‎- Acum vrei să-l protejez? ‎- Da.
‎După tot ce ți-a făcut? ‎Din cauza lui te-au retrogradat.
‎Cu toate acestea...
‎valorează mai mult viu.
‎De ce nu-l omori pe Diego, ‎dacă tot ai chef?
‎Nu.
‎Nu? Te vei simți mai bine.
‎Nu...
‎Cum vrei tu.
‎Mai dă-mi sirop.
‎Am dat de belea la azil, ‎în timpul evadării.
‎Erau trei blonzi. Scăpați de sub control.
‎- Au ajuns deja? ‎- Îi cunoști pe ciudații ăia?
‎Sunt tripleți. Trimiși de Comisie.
‎- Un fel de Huey, Dewey și Louie. ‎- Tu i-ai trimis?
‎- Evident. ‎- De ce? Era să mă ucidă.
‎Trebuia să pară convingător.
‎- Altfel, s-ar bănui că lucrăm împreună. ‎- Știu că particip?
‎E teatru.
‎Dacă te voiau moartă, ‎erai în groapă de mult, micuțo.
‎Nu-mi mai spune așa.
‎Ascultă!
‎Nimeni nu vrea să te ucidă.
‎Cu toții avem același scop.
‎- Anume? ‎- Asta e treaba la Comisie.
‎Unele lucruri nu au sens... până au.
‎Îmi place frizura.
‎Protejează-l pe Cinci cu orice preț.
‎PENSIUNE PENTRU BĂRBAȚI SOLITARI
‎Luther.
‎- Iarăși! Dă! ‎- Luther.
‎Luther?
‎Allison?
‎Regret că te dezamăgesc.
‎Poftim! Pentru față.
‎- Vrei o pernă sau o aspirină? ‎- Stai...
‎Ce cauți aici, Vanya?
‎Ești fratele meu.
‎Chipurile.
‎Cinci te-a găsit.
‎E jos, așteaptă în mașină.
‎A spus că ți-e mai bine singur.
‎Da.
‎- E un mare ticălos. ‎- Nu-i așa?
‎- Nu? ‎- Da.
‎Cât ți-a spus?
‎A umplut niște goluri.
‎Șapte copii, un cimpanzeu vorbitor...
‎- Da. ‎- Un tată foarte iubitor.
‎O apocalipsă.
‎- Ți-a povestit? ‎- Nu totul.
‎Cred că a omis ceva.
‎Despre mine.
‎Ce a provocat apocalipsa?
‎Tu.
‎Dar nu singură.
‎- Am fost părtaș. Cu toții am fost. ‎- Cum?
‎Te-ai enervat...
‎ai pierdut controlul ‎și ai făcut să explodeze Luna.
‎S-a izbit de Pământ, distrugând tot.
‎De ce aș face asta?
‎E complicat.
‎Uite...
‎Ai avut o copilărie urâtă.
‎- De ce te-ai lăsat bătut? Răspunde-mi! ‎- Am avut o seară proastă.
‎Ce ai zis, ticălosule? ‎L-ai fi distrus pe ăla și în somn!
‎Sunt dator acum, Luther, ‎unora care-mi pot face viața un calvar!
‎- Lasă-l! ‎- Vezi-ți de treaba ta!
‎Jack, îmi pare rău.
‎Promit că o să mă revanșez. Bine?
‎Te-am tratat ca pe un fiu.
‎Zău așa, Jack!
‎Nu. Tu și eu...
‎am terminat-o.
‎Jack, te rog.
‎Jack!
‎Luther?
‎Vrei să pleci, te rog?
‎Nu mă deranjează să rămân ‎și am alte întrebări.
‎E clar că a mers grozav.
‎- Ești gata? ‎- Mă întorc la fermă.
‎Stai! Inacceptabil, Vanya. ‎Trebuie să rămânem împreună.
‎Ca să nu mai pun capăt lumii iarăși?
‎- Idiotul... ‎- Aveai de gând să-mi spui?
‎Știi ce? În apărarea mea, nu.
‎Mă poți învinovăți? ‎Când te superi, distrugi lucruri.
‎Grozav! Ai uitat ‎și alte secrete de familie?
‎O grămadă, Vanya, ‎dar nu am timp să ți le spun fiindcă...
‎Apocalipsa se apropie.
‎Spune-mi că vei fi gata ‎când voi avea nevoie de tine.
‎Nu te pot ajuta, Cinci.
‎Nici nu știu cine sunt.
‎Ești sora noastră ‎și membră Umbrella Academy.
‎Asta ești, fie că-ți place sau nu.
‎Asta eram, bine? E o altă cronologie.
‎Nu așa funcționează.
‎E prea târziu să anulez adopția?
‎Spitalul Parkland? ‎Caut un pacient, Raymond Chestnut.
‎Poate a ajuns aseară, ‎după revolta de la Stadtler's.
‎De ce contează?
‎Sigur că nu tratați negri. ‎Ce prostuță sunt!
‎Rahat!
‎- Ești bine? ‎- Nu. Ray n-a venit acasă aseară.
‎Bine. Nicio problemă. Sigur e bine.
‎Întâi de toate, ne trebuie cafea...
‎vitamina B12 ‎și un castron de ‎menudo‎ fierbinte.
‎Apoi vom rezolva totul.
‎M-a văzut folosind Zvonul.
‎Știu.
‎Dar... îi salvai viața.
‎Nemernicul ăla voia să-l omoare.
‎Ce idioată sunt!
‎Ba nu.
‎Mi-am promis că n-o să mai fac asta.
‎Nu iese nimic bun.
‎Ai auzit vreodată fabula ‎Scorpionul și broasca?
‎Ce?
‎Scorpionul vrea să treacă râul,
‎așa că-i cere ajutorul broaștei.
‎Ea îl întreabă: „Mie ce-mi iese?”
‎El îi zice: „Cinci parai.”
‎Ea spune: „Să fie 20.”
‎El răspunde: „Zece.”
‎Ea spune: „Fie, să rămână 15.”
‎El zice: „Bine, 15.”
‎Apoi, la jumătatea râului,
‎broasca simte o durere cumplită ‎în spate...
‎Scorpionul o înțepase.
‎Iar broasca zice: „Ce naiba, băi? ‎Acum o să ne înecăm amândoi.”
‎Și așa a și fost.
‎- Care e morala? ‎- Morala e...
‎Broaștele sunt fraiere
‎și nu negociem cu teroriștii, Allison.
‎Nu pot să-mi bat capul cu tine acum.
‎- Scuze... ‎- Nu!
‎Nu sunt matinal. ‎Putem repeta asta mai târziu...
‎- Unde mergi? ‎- Să-mi găsesc soțul.
‎Menudo...
‎- Ai lăsat-o să plece? ‎- Vanya avea multe de analizat.
‎Se va da pe brazdă. Sunt sigur.
‎- Și tipii care au atacat-o? ‎- Suedezii?
‎De unde știi că n-o vor ataca iar?
‎- Nu știm. ‎- Știi cine i-a trimis?
‎Am oarece bănuieli.
‎Dar prioritatea este să-l găsim pe tata ‎și să primim răspunsuri.
‎Totul depinde de asta.
‎- Eu l-am găsit deja. ‎- Și ți-a scăpat.
‎- Înainte să puteți discuta. ‎- M-a înjunghiat.
‎Mă mir că i-a luat atât. ‎Toți am avut impulsul ăsta.
‎Bună poanta!
‎Bine că știu unde va fi tata diseară.
‎De unde ai asta?
‎Am găsit-o în biroul lui cât te înjunghia.
‎„Dl Hoyt Hillenkoetter ‎și Consulatul Mexicului din Dallas
‎vă invită la gală.”
‎Stai așa! Hoyt Hillenkoetter?
‎- Pe bune? ‎- Îl cunoști?
‎Ar trebui să mergem. ‎Cică vor avea fructe de mare.
‎E unul dintre Cei 12 Maiestuoși.
‎- Ce naiba e asta? ‎- Ce?
‎E un comitet secret.
‎Savanți, militari, lideri din umbră.
‎Nimeni nu știe ce fac.
‎- Sunt din guvern? ‎- Din guvernul din umbră.
‎Kennedy e primul președinte ‎care a vrut să-i expună,
‎dar nu te pui cu oamenii ăștia.
‎Poftim! Aici.
‎Uite, aici.
‎Ăsta e Hoyt.
‎Sunt doar 11.
‎Doar 11 au fost identificați.
‎Cine e al doisprezecelea?
‎Vanya.
‎Slavă Domnului!
‎- Îmi pare rău. Voi plăti daunele. ‎- Termină!
‎Mă bucur că ești întreagă.
‎Habar n-ai ce mi-am imaginat.
‎Harlan va fi încântat. ‎E supărat de când ai plecat.
‎Acum...
‎Spune-mi ce s-a întâmplat!
‎Nu știu de unde să încep.
‎Să începem cu micul dejun. Ce zici?
‎Mă duc la budă.
‎Salut! Tipul cu rozul, nu?
‎Klaus Hargreeves, dar spune-mi cum vrei.
‎Cum arată latrina?
‎Dave, trebuie să discutăm ceva important.
‎- Bine? ‎- Bine.
‎O să sune nebunesc, dar...
‎Te cunosc.
‎- Da, de la magazin. ‎- De dinainte.
‎De fapt, de după. ‎Știu că te gândești să te înrolezi.
‎Fiindcă bunicul și tatăl tău ‎au luptat în războaiele mondiale,
‎iar tipul de la baie, unchiul Ryan, ‎a luptat în Coreea.
‎- Brian. ‎- Brian.
‎Îl admiri.
‎Începi să crezi ce îți spune,
‎că armata te face bărbat.
‎E o glumă?
‎Dave, dacă te înrolezi, ‎te vor trimite în Vietnam.
‎Ce prostii îndrugi?
‎Cincizeci de mii de soldați americani ‎și un milion de vietnamezi
‎mor fără niciun sens.
‎Nu se va produce un efect de domino.
‎- Comuniștii nu vor invada Asia de Est. ‎- Zici tu.
‎Salut, Brian!
‎Îl știi pe măscăriciul ăsta?
‎- A cumpărat vopsea roz de la magazin. ‎- Vopsea roz.
‎Logic.
‎Rozul poate fi foarte masculin ‎în contextul potrivit.
‎Zău? Eliberează-mi locul, poponarule!
‎I-auzi! De parcă e prima dată ‎când mi s-a spus asta!
‎Ușurel, Brian!
‎Am nevoie doar de cinci minute.
‎Îl asculți pe fătălăul ăsta?
‎- Nu armata te face bărbat. ‎- Pocnește-l!
‎- Nu-ți sacrifica viața pentru nimic! ‎- Pocnește-l!
‎- Te iubesc. ‎- Dă-i!
‎- Te iubesc! ‎- Dă-i!
‎- Va veni o zi... ‎- Dă-i!
‎Pocnește-l!
‎RESTAURANTUL STADTLER'S
‎DOAR ALBI
‎ODESSA'S ‎SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE
‎Îți bați joc de mine?
‎Organizația de femei va găti ‎pentru familiile celor răniți.
‎Țineți o ședință fără mine?
‎- Ce tupeu ai! ‎- Miles, nu e momentul.
‎Bine. Calmează-te.
‎- Să mă calmez? ‎- Calmează-te.
‎Am sunat la spitale toată noaptea.
‎Ray, credeam că ești mort.
‎Sunt chiar aici.
‎Și nici n-ai sunat.
‎Raymond!
‎Să discutăm afară.
‎Deci...
‎Ce ți-au oferit? Bani?
‎- Ce? Cine? ‎- Spune-mi tu. Poliția, FBI-ul?
‎- Zi! ‎- Îndrugi prostii.
‎Ce i-ai spus?
‎- N-am spus nimic. ‎- Nu, te-am văzut șoptindu-i ceva.
‎L-am implorat să nu te mai lovească.
‎Cum de nu m-am prins?
‎- De ce anume? ‎- De potriveală.
‎Ai picat din cer, măturând păr,
‎tocmai în locul ăsta, ‎citind pamflete și dându-te cu noi.
‎Ți-am spus, pot să-ți explic.
‎Atunci fă-o! Te rog, explică-mi!
‎Nu e prea târziu.
‎Amândoi știm că este.
‎Dai cu piciorul la trei ani fără alcool?
‎În caz că n-ai observat,
‎ultimii trei ani au fost un fiasco total.
‎Așa va fi și mai rău.
‎Poate. Să aflăm!
‎Nu...
‎Fir-ar să fie!
‎- E aici! ‎- Profetule!
‎Sfântul Rătăcitor s-a întors!
‎- Profetule! ‎- Nu! Rămâneți la vilă!
‎Profetul!
‎Mama naibii!
‎CONSULATUL MEXICULUI
‎Pe aici, domnule.
‎Care e planul?
‎Ne infiltrăm, identificăm, extragem. ‎În viteză.
‎- Ce? ‎- Îl găsim pe bătrân și plecăm repede.
‎Asta am spus.
‎După mine!
‎După tine.
‎- Sunt politicoasă. ‎- Vrăjeală!
‎Poate că fratele meu tembel te crede, ‎dar eu n-am încredere în tine.
‎Toma Necredinciosul!
‎Bagă-ți-l în fund!
‎Numărul patru, comanda e gata.
‎- Îmi mai dai o bere? ‎- Sigur!
‎Allison.
‎La naiba!
‎OSPĂTĂRIA LUI MINNIE
‎- Salut! ‎- Bună!
‎Îmi place frizura.
‎- Mulțumesc. ‎- Ia loc!
‎Eu...
‎Îmi pare rău.
‎Ești distrus.
‎- Ești bine? ‎- Eu?
‎- Da, ai... ‎- Da. N-am nimic.
‎- Bine. ‎- O duc bine.
‎- Vremea e bună. ‎- Da.
‎- Berea e bună. ‎- Da.
‎Da.
‎Și tu? Ești bine?
‎Da, foarte bine.
‎- Da. ‎- Asta e bine.
‎- Am auzit că ai fost în vizită. ‎- Da, ți-am cunoscut...
‎- Doamne! Felicitări! ‎- Nu trebuie să vorbim despre el.
‎Nu, e în regulă.
‎Ți-a fost greu, nu?
‎I-ai pierdut pe toți și ai rămas aici.
‎Bine că n-ai fost singură.
‎Luther, n-am renunțat la tine.
‎La niciunul dintre voi.
‎M-am gândit că Cinci va veni, ‎dar la ultimul lui salt...
‎Da, a dispărut ani de zile.
‎Aveam nevoie de ceva să mă ancoreze, ‎iar Ray mi-a oferit asta.
‎Ascultă...
‎Nimeni nu ne spune ‎cum să înfruntăm sfârșitul lumii.
‎Nu?
‎Nici măcar noi între noi.
‎Ai vești de la ceilalți?
‎- Vanya? ‎- E la o fermă și e fericită.
‎Da? Ciudat!
‎- Diego? ‎- La nebuni.
‎- Klaus? ‎- Lider de cult.
‎Da!
‎Cinci a apărut acum câteva zile.
‎Asta e, ne-am adunat toți.
‎Grozav! Atunci o iau lucrurile razna.
‎Da.
‎- Apropo... ‎- Ce?
‎Am făcut-o iarăși.
‎- Se pare. ‎- Ce anume?
‎Am sfârșit lumea.
‎Peste șapte zile, după cum spune Cinci.
‎- Ce? ‎- Apocalipsa.
‎Nu-l văd pe tata nicăieri.
‎Căutați-i pe Cei 12 Maiestuoși.
‎Eu merg la etaj.
‎Diego, încearcă să nu faci prostii.
‎- Iar îmi tragi clapa? ‎- Cum adică?
‎Aseară... Ascultă!
‎Unde ai fost?
‎- Chiar vrei să discutăm acum? ‎- Chiar.
‎Fie!
‎Am fost la farmacie să iau tifon ‎pentru rana ta scârboasă. E permis?
‎De fapt, îmi datorezi 1,89 $.
‎Sau mi-ai fi datorat, dacă aș fi plătit.
‎E piesa noastră.
‎Uite unde era dansatorul!
‎Tata ne-a obligat să luăm lecții de dans.
‎„Nu se știe când paso doble ‎va face diferența
‎dintre viață și moarte...
‎copii.”
‎Mama îmi spunea ceva similar.
‎- Da? ‎- Schimbă!
‎Ce faci?
‎Lasă-mă să conduc.
‎Nu, scumpo. Eu sunt bărbatul.
‎Ce-ți mai fug ochii!
‎Nu se poate.
‎La revedere!
‎Mamă.
‎Pe asta n-am mai auzit-o.
‎Toate bune, dragule?
‎Ești reală.
‎Dacă vrei să-mi faci avansuri, ‎nu-ți iese deloc.
‎Nu.
‎De fapt...
‎Cunoști un bărbat ‎pe nume Sir Reginald Hargreeves?
‎Reggie? E partenerul meu azi.
‎Partenerul tău?
‎E vreo problemă?
‎Nu, doar...
‎E prea mult dintr-o dată.
‎Voi doi, împreună...
‎Nu-mi pot imagina asta. E scârbos.
‎Ești ciudățel, nu?
‎Da.
‎Adică nu.
‎Știi unde e?
‎A spus că are o întâlnire ‎care nu va dura mult.
‎Acum 20 de minute.
‎Doamnele nu trebuie să aștepte.
‎Spune-i asta dacă-l găsești.
‎Grace?
‎Mi-a făcut plăcere.
‎Asemenea.
‎Lila.
‎- Nu înțeleg. ‎- Nici eu.
‎Știu doar că tipii-s periculoși. ‎Nu se lasă până nu mă omoară.
‎- Mergem la poliție. ‎- Nu pot.
‎De ce nu? Ce e?
‎- Ai probleme cu legea? ‎- Poate.
‎E complicat.
‎- Nu pot rămâne aici. ‎- Vanya...
‎Nu vă pot pune pe tine și pe Harlan ‎în pericol.
‎N-aș putea suporta.
‎Vanya! Am putea merge undeva.
‎Pentru câteva zile.
‎N-ar trebui să spunem nimănui.
‎Iau pușca. Te voi proteja.
‎- Știi că nu e corect. ‎- Nici să ne părăsești nu e!
‎Harlan! Scumpule!
‎Harlan, vino înapoi!
‎Harlan!
‎- Harlan! ‎- Harlan!
‎Încotro a luat-o?
‎- Eu la hambar, tu acolo. ‎- Îl găsim.
‎- Harlan! ‎- Harlan!
‎Harlan!
‎Harlan?
‎Harlan!
‎Doamne!
‎Harlan!
‎Nu!
‎Doamne! Ești teafăr.
‎Harlan!
‎E teafăr.
‎Copilașul meu!
‎Mulțumesc.
‎- Aveam de gând să-ți spun. ‎- Trebuie să pleci.
‎- Phil, plătesc eu, oricât ar costa. ‎- Nu e vorba de zid.
‎Atunci?
‎Ești pus rău cu Ruby, ‎iar eu nu vreau asta.
‎- Îmi pare rău. ‎- Phil...
‎Haide, frate, sunt eu.
‎- Eliberează până la 15:00. ‎- Phil...
‎Grozav!
‎MORTY'S AM/FM ‎TELEVIZIUNE ȘI RADIO
‎Ești de pe alee.
‎Îl caut pe Cinci.
‎A ieșit.
‎A spus unde se duce?
‎E cu celălalt frate al tău.
‎Cu Diego? Credeam că e la azil.
‎A evadat.
‎Când se întorc?
‎Nu sunt sigur.
‎Bine.
‎- O zi proastă, nu? ‎- Da.
‎Vrei niște gaz ilariant?
‎Harlan a adormit.
‎Unde e Carl?
‎Cu afaceri, în Waco.
‎Se întoarce mâine.
‎Mă gândeam că e mai bine ‎să nu-i spunem despre Harlan.
‎Doar s-ar supăra.
‎Ce zi, nu-i așa?
‎Ușurel...
‎Dacă nu erai aici...
‎Dar am fost.
‎- Doctorul a zis că va fi bine. ‎- Știu.
‎- Îl văd zăcând acolo. Credeam... ‎- A supraviețuit.
‎E un copil extraordinar.
‎În afară de obsesia pentru Mr. Pickles. ‎E de coșmar.
‎Unde ți-e paharul?
‎Ar trebui să plec.
‎Știi cum e...
‎cu un bărbat care nu te vede...
‎și un fiu care nu-ți vorbește?
‎Viața ta se diminuează.
‎Câte puțin în fiecare zi.
‎Și nici nu observi cușca în care ești...
‎până nu vine cineva să te elibereze.
‎Spune-mi...
‎cum ai lăsa-o să plece.
‎- Zi-mi și o fac. ‎- Sissy, nu pot...
‎Atunci spune-mi să mă opresc.
‎Ray?
‎Iisuse!
‎Am nevoie de un loc ‎unde să dorm o noapte.
‎- Canapeaua îți aparține. ‎- Nu fugiți după cascade.
‎Rămâneți la râurile și lacurile ‎cu care sunteți obișnuiți, băi!
‎Doamne!
‎- Trebuia să fac asta toată viața. ‎- Da.
‎- Face totul mai frumos, nu? ‎- Da.
‎De unde ai toate astea?
‎Tata era dentist.
‎Mi-a lăsat locul ăsta în testament ‎când a murit.
‎Știi, și tata a murit.
‎M-a lăsat pe Lună.
‎Măcar ai călătorit.
‎Eu ies din casă ‎doar între orele 9:00 și 10:00.
‎De luni până vineri, ‎și, când e lumină afară, miercurea.
‎- De ce? ‎- Am motivele mele.
‎- Ești foarte ciudat. ‎- Ce?
‎- Ești al naibii de ciudat. ‎- Păi...
‎Tu ești un extraterestru din viitor ‎și arăți ca o primată.
‎Așa e.
‎- Așa e. ‎- Ai putea rupe...
‎Știu.
‎În ultimele 12 ore, ‎am pierdut o luptă, slujba,
‎iar femeia pe care o iubesc ‎iubește pe altcineva.
‎De ce oare?
‎Soția m-a părăsit ‎pentru cel mai bun prieten
‎la aniversarea de zece ani.
‎Nu-ți face griji!
‎Va muri peste șapte zile.
‎Ca noi toți.
‎Președintele continuă ‎să investigheze Roswell
‎și celelalte zone de aterizare.
‎Nu-i putem permite ‎să-și bage nasul în treburile noastre.
‎Coloana lui va face la stânga ‎pe strada Elm.
‎Vom amplasa oameni.
‎Domnilor, planul vostru pare inoportun.
‎E floare la ureche.
‎Tata?
‎Rahat!
‎La naiba!
‎Am fost compromiși.
‎- Regruparea la casa secundară. ‎- Da, șefu'.
‎Cinci...
‎Lila!
‎Ajută-mă!
‎Lila!
‎Ajutor!
‎Protejează-l pe Cinci cu orice preț.
‎Cu plăcere.
‎Da, târâtură!
‎Am rămas noi doi.
‎Arată-mi ce poți!
‎Tata.
‎Ce aștepți, Reggie? Trebuie să plecăm.
‎- Cine era? ‎- Nimeni important.
‎- El era? ‎- Da.
‎Subtitrarea: Șerban Dudău