PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
1993 LONDÝN, ANGLIE
Ne!
- Nezabíjejte nás, prosím! - Ne!
- Prosím vás, ne! - Nedělejte to!
Prosím, ne!
Škoda.
Páni.
Ale, ale…
Kdopak to tu je?
Tohle je tvoje?
Pojď sem, zlatíčko.
Pojď.
Tak.
Pojď.
Ano.
A je to.
Chutná ti to, maličká?
Nikomu nevěř.
Vždy buď ve střehu.
Výborně, maličká.
Vzala jsem ti bílou…
abys byla se svými šaty hvězdou. Je to jednoduché.
Perfektní.
Maličká.
Tak jo.
A teď úsměv.
- Snaž se trochu. - Dobře.
Řekni „sýr“.
- Řekni „sýr“. - Sýr.
Mám chránit Číslo Pět?
Není to složité, zlato.
- On si nejvíc zaslouží smrt. - Ano…
- Je nejhledanější v Komisi. - Ano.
A teď ho mám chránit?
Přesně tak.
Po všem, co ti provedl?
Degradovali tě.
To je sice možné…
ale živý mi poslouží víc.
Jestli chceš zabíjet, tak co zabít Diega?
Ne.
Určitě? Ulevilo by se ti.
Ani ne.
Jak je libo.
Podáš mi sirup?
V blázinci byly problémy.
Při útěku.
Tři blonďáci.
Jak z divokýho západu.
Už jsou tady?
Ty ty magory znáš?
Zabijáci z Komise. Trojčata. Jak Dulík, Kulík a Bubík, ale praštěnější.
Poslalas je ty?
- No jistě. - Proč? Málem mě zabili.
Muselo to nějak vypadat.
Ne? Jinak by lidem došlo, že spolu děláme.
Takže o mně vědí?
Je to jen na oko.
Kdyby tě chtěli zabít, už by bylo dávno po tobě, maličká.
Už mi tak neříkej.
Poslouchej.
Nikdo tě nechce zabít.
Všichni máme stejný cíl.
A sice?
Tak už to s Komisí chodí, ne?
Něco prostě nedává smysl…
a pak najednou začne.
Ta ofina je fajn.
Chraň Číslo Pět za každou cenu.
UBYTOVNA PRO MUŽE NA PLANO STREET
Luthere.
- Znova! Uhoď mě! - Luthere.
Luthere?
Allison?
Promiň, že tě zklamu.
Tumáš. Na obličej.
Nechceš polštář?
- Nebo aspirin? - Počkej.
Proč jsi tady, Vanyo?
Jsi můj bratr.
Teda údajně…
Našel tě Pětka.
Jo, čeká dole u auta.
Prý budeš radši sám.
Jo.
Je to zmetek.
Hroznej zmetek.
- Že jo? - Jo.
Co všechno ti řekl?
No, doplnil mi pár mezer v paměti.
Sedm dětí, mluvící šimpanz…
- Jo. - …velmi vřelý a milující otec.
Apokalypsa.
Řekl ti i o tom, jo?
Všechno ne.
Myslím, že něco vynechal.
O mně.
Co tu apokalypsu způsobilo?
To ty.
Ale ne sama.
- I já za to mohl. My všichni. - Jak?
Rozzlobila ses.
Vymklo se ti to z ruky a…
zničila jsi Měsíc.
Část narazila do Země a vše zabila.
Proč bych to dělala?
To je složitý.
Podívej…
neprožila jsi moc hezký dětství.
- Proč jsi to vzdal? - Jacku.
- Odpověz! - Promiň.
- Blbej večer. - Cože, ty parchante?
Mohl jsi ho sejmout i ve spánku.
Dlužím teď kopu peněz, Luthere,
a to lidem, co mi pěkně zavařej.
- Dost! - Hleď si svýho, sakra!
Jacku, hele já se omlouvám.
Já ti to vynahradím, jo? Slibuju.
Bral jsem tě…
jako syna.
Jacku, no tak.
Ne. My dva…
jsme skončili.
Jacku, prosím tě.
Jacku!
Luthere?
Mohla bys odejít, prosím tě?
Klidně bych zůstala.
A mám ještě otázky.
To se očividně povedlo.
- Už můžeme? - Vracím se na farmu.
Hej, to je nepřijatelný, Vanyo.
Musíme přece zůstat spolu.
Abych zas nezničila svět?
- Blboun… - Řekl bys mi to vůbec?
Na mou obranu, neřekl. Jasný?
Divíš se? Když se naštveš, bývá to výbušný.
Skvělý. Vynechal jsi ještě nějaký tajemství?
Celou hromadu, Vanyo. Nemůžu si totiž dovolit, abych je…
Konec světa se blíží.
Aspoň slib, že až tě budu potřebovat, budeš připravená.
Nemůžu ti pomoct, Pětko.
Ani netuším, kdo jsem.
Jsi naše sestra
a členka Umbrella Academy.
Ať chceš, nebo nechceš, tím jsi.
Tím jsem bývala.
Nová doba, nový já.
Takhle to nefunguje…
Nešlo by tu adopci ještě zrušit?
Nemocnice Parkland?
Ano, hledám pacienta. Raymonda Chestnuta.
Možná ho přivezli včera po těch nepokojích.
Co na tom záleží?
No jistě, černochy neléčíte, jsem hloupá.
Krucinál.
- Dobrý? - Ne.
Ray včera nepřišel domů.
Aha.
To nic, určitě je v pořádku.
Nejdřív to chce…
kafe,
vitamín B12 a...
pekelně ostrou polívku menudo.
A pak to všechno vyřešíme.
Viděl, jak jsem na poldu použila fámu.
Já vím.
Ale…
zachránila jsi mu život. Ten hajzl by ho zabil.
Jsem tak blbá.
Ale nejsi.
Slíbila jsem si, že už to neudělám.
Vždycky to končí špatně.
Slyšelas někdy bajku o žábě a štírovi?
Cože?
Štír se chce dostat přes řeku,
tak požádá žábu, aby ho přenesla.
Ale žába na to: „Co za to?“
A štír povídá: „Co třeba pět babek?“
A žába na to: „Chci 20.“
Štír nabídne deset. A žába povídá:
„No dobře, tak teda 15.“
A štír řekne: „To by šlo, 15.“
A když jsou tak v půlce řeky,
žába ucítí strašnou bolest v zádech a…
to ten štír ji bodnul.
Chápeš? A žába povídá:
„Co blbneš, vole, teď se utopíme oba.“
A taky že jo.
- Co tím chceš říct, hergot? - Jen to,
že žáby jsou krávy
a s teroristy se nevyjednává.
Ne, dost. Tohle teď nemůžu řešit.
- To fakt ne. - Nejsem zrovna ranní ptáče.
Mohli bychom to probrat až…
- Kam jdeš? - Hledat manžela, sakra.
Menudo.
- Tys ji nechal odejít? - Vanya má o čem přemýšlet.
Změní názor.
Určitě.
- Co ti, co ji napadli? - Ti Švédové?
Jo. Jak víš, že po ní nepůjdou znova?
- Nevím. - Netušíš, kdo je poslal?
Mám takový podezření.
Ale teď je nejdůležitější najít tátu a dostat z něj odpovědi.
Na tom závisí všechno.
- Jen pro pořádek, já už ho našel. - A pak ztratil.
Než jsme si mohli promluvit.
Pobodal mě.
Divím se, že tolik otálel. Všichni jsme to zvažovali.
To se povedlo.
Ještě že vím, kde dnes táta bude.
Kdes to vzal?
V jeho kanceláři, zrovna když tě bodal.
„Hoyt Hillenkoetter a Generální konzulát Mexika v Dallasu
- vás zvou na slavnost.“ - Počkat.
Hoyt Hillenkoetter?
- Vážně? - Znáš ho?
Měli bychom tam jít.
Prý budou podávat plody moře.
Hillenkoetter je jeden z Majestic 12.
- A co to má bejt? - Cože?
Je to tajná komise.
Vědci, vojáci, šedý eminence. Nikdo neví, co fakt dělají.
- Takže jsou součástí vlády? - Tajný vlády.
Kennedy byl první prezident, co je chtěl odhalit,
ale s nimi není radno si zahrávat.
Tady. To je ono.
Jo, tady.
Tohle je Hoyt.
Vidím jich jen 11.
To proto, že jich zatím identifikovali jen 11.
Kdo je ten dvanáctej?
Vanyo.
Díky Bohu!
- Moc mě to mrzí. Tu škodu zaplatím. - Neblázni.
Jsem ráda, že jsi tu živá a zdravá.
Ani netušíš, jak jsem se bála.
Harlan bude nadšenej.
Cos odjela, pořád vyváděl.
A teď…
mi konečně pověz, co se stalo.
Ani nevím, kde začít.
Co takhle začít snídaní?
Musím si odskočit.
Jé, růžová barva, že jo?
Klaus Hargreeves, ale říkej mi, jak chceš.
Jak to vypadá?
- Ta toaleta. - Poslyš,
musíme probrat něco důležitýho.
Dobře?
Dobře.
Bude to znít šíleně, ale…
já už tě znám.
No jasně.
- Ze železářství. - Ne, už z dřívejška.
Teda až později. Poslyš, já vím, že zvažuješ, že bys narukoval.
Že musíš, protože dědeček bojoval v první světový a táta zase ve druhý.
A strejda Ryan, se kterým tu jsi, bojoval v Koreji.
- Brian. - Tak Brian.
A ty ho obdivuješ.
A začínáš věřit těm jeho řečem,
že z tebe armáda udělá chlapa.
To má být vtip?
Dave, když narukuješ, pošlou tě do Vietnamu.
Co to meleš?
Padesát tisíc amerických vojáků a milion Vietnamců
umře úplně zbytečně.
Protože to domino se nerozjede, Dave.
- Komunisti nezaberou celou Asii. - Podle tebe.
Zdravím, Briane.
Ty toho kašpara znáš?
Koupil si u nás růžovou barvu.
Růžovou barvu.
Tak to sedí.
Hele, za správných okolností může být růžová fakt chlapácká.
Fakt, jo?
Co kdybys vypadnul, buzno?
No páni.
Kdybych za tohle pokaždý dostal čtvrťák…
Klídek, Briane.
Žádám jen o pět minut tvýho času.
Budeš toho buzíka poslouchat?
- Armáda z tebe chlapa neudělá. - Dej mu.
- Neobětuj se zbytečně, Dave. - Vraž mu jednu!
- Já tě miluju. - Hned!
- Miluju tě. - Dej mu!
- A přijde den… - Vraž mu ji.
- …kdy i ty… - Sejmi ho!
U STADTLERA
JEN PRO BÍLÉ
SALON KRÁSY U ODESSY
To snad není pravda.
A ženský spolek bude vařit pro rodiny zraněných.
Máte schůzku beze mě?
- Dost si troufáš, že tu jsi. - Teď ne, Milesi.
Tak jo, uklidni se.
- Klid? - Klid.
Mám se uklidnit?
Celou noc jsem volala do nemocnic.
Myslela jsem, žes umřel.
Jsem tu.
A ani jsi nezavolal.
Raymonde.
Probereme to venku.
Takže…
Co ti nabídli? Prachy?
Cože? Kdo?
To mi řekni ty. Dallaská policie? FBI?
- Povídej. - Dost.
- To je šílený. - Cos mu to řekla?
- Ale nic. - Já tě viděl.
Viděl jsem, žes mu něco šeptala.
Prosila jsem ho, aby tě přestal mlátit.
Proč mi to nedošlo?
Co ti nedošlo?
To načasování, Allison.
Jak jsi spadla z nebe a zametala vlasy
zrovna v tomhle kadeřnictví a četlas moje letáky a chtěla ses přidat.
Už jsem ti říkala, že ti to vysvětlím.
Tak do toho.
Bože, vysvětli mi to.
Ještě není pozdě.
Řekl bych, že oba víme, že je.
LIHOVINY
Fakt chceš zahodit tři roky střízlivosti?
Jestli sis nevšiml,
tak minulý tři roky byly totální průser.
A tímhle to jen zhoršíš.
Možná. Pojďme to zjistit.
Ale ne.
Zatraceně.
- Je tady! - Prorok!
- Svatý poutník se vrátil! - Zůstaňte tam.
- Proroku! - Ne, radši zůstaňte ve vile.
Proroku!
Krucinál!
MEXICKÝ KONZULÁT
Tudy, pane.
Tak jak zní plán?
Infiltrovat, identifikovat, odvléct. Pronto.
- Co to mele? - Najít tátu a rychle zmizet.
Přesně to jsem řekl.
Za mnou.
Až po tobě.
Slušnost, no.
Nech těch keců.
Jasný? Můj natvrdlej bratr ti na to skočil,
ale já ti vůbec nevěřím.
I vy malověrní.
To si strč někam.
Objednávka na čtyřku!
- Můžu ještě pivo? - Jasně.
Allison.
Kruci.
Ahoj.
- Ahoj. - Máš pěknej účes.
- Díky. - Posaď se.
Já…
Pardon.
Vypadáš hrozně.
- Není ti nic? - Mně?
- Máš tady… - Ne, to nic, dobrý.
Dobře.
Vedu si dobře.
- Dobrý počasí. - To jo.
- Dobrý pivo. - Jo.
Jo.
A co ty, máš se dobře?
Jo, moc dobře.
- Jo. - Tak to je dobře.
Prý ses u nás stavil.
Jo, potkal jsem tvýho…
Bože,
- gratuluju k… - Hele, o něm mluvit nemusíme.
Ne, to je v pohodě.
Bylo to náročný, ne?
O všechny přijít a trčet tady?
Jsem rád, žes nebyla sama.
Luthere, já to s tebou nevzdala.
S nikým z vás.
Čekala jsem, že se Pětka vrátí, ale když skočil posledně…
Jo, byl pryč celý roky.
Potřebovala jsem nějakou jistotu.
To mi Ray dopřál.
Hele…
nikdo nám nemůže nakázat, jak zvládat konec světa.
No ne?
Ani nikdo z nás.
Nevíš něco o ostatních?
O Vanye?
Žije na farmě.
Je šťastná.
To je fajn. Ale divný.
- Co Diego? - V blázinci.
- Klaus? - Vůdce kultu.
No jo.
A Pětka se objevil před pár dny.
Takže tak, je tu celá banda.
Super. V tuhle chvíli se většinou všechno podělá…
Jo.
- Když o tom mluvíš… - Co je?
Udělali jsme to zas.
Prý.
Co jsme zas provedli?
Ukončili svět.
Teda ukončíme. Podle Pětky za sedm dní.
- Cože? - Apokalypsa.
Nikde tu tátu nevidím.
Jen vyhlížej Majestic 12.
Já budu nahoře.
Diego, snaž se neudělat žádnou velkou blbost.
Chceš zase zmizet?
Cože?
Včera v noci. Hej…
Kam jsi to šla?
Chceš to řešit teď?
Jo, chci.
Tak jo.
Šla jsem do lékárny pro gázu na tvou nechutnou bodnou ránu. Smí se to?
A vlastně… mi dlužíš dolar osmdesát devět.
Nebo bys dlužil, kdybych za to zaplatila.
Naše písnička.
Tobě to nějak jde.
Táta trval na tanečních lekcích.
„Člověk nikdy neví, kdy bude paso doble
znamenat rozdíl mezi životem a smrtí,
děti.“
Moje máma říkávala něco podobnýho.
Jo?
Prohodíme se.
Co blbneš?
Budu tě vést.
Zlato, já jsem tady chlap.
Ty se teda necháš snadno rozptýlit.
To není možný.
Dobrá. Zatím nashle.
Mami.
Tak to slyším prvně.
Děje se něco?
Jsi skutečná.
Jestli takhle balíš holky,
tak ti to moc nejde.
Ne.
Vlastně…
neznáš někoho jménem sir Reginald Hargreeves?
Reggieho? Dnes mi dělá doprovod.
Doprovod?
Je na tom něco špatného?
Ne, kdepak, jen…
Jen je toho na mě hodně.
Vidina vás dvou spolu…
Nedokážu si to představit. To je…
To je nepříjemný.
Jsi trochu zvláštní, že?
Jo.
Teda ne.
Nevíš, kde je?
Zmínil krátkou schůzku a měl být hned zpět.
Před 20 minutami.
Dáma by neměla čekat.
Když ho najdeš, řekni mu to.
Hele, Grace?
Těšilo mě.
Mě taky.
Lila.
- To nechápu. - Já taky ne.
Vím jen, že jsou fakt nebezpeční a nepřestanou, dokud budu žít.
- Zavoláme policii. - To nemůžu.
Proč ne?
Co se děje?
Máš potíže se zákonem?
Možná.
Je to složitý.
Ale nemůžu tu zůstat.
- Vanyo… - Nemůžu riskovat,
že by se vám něco stalo. To bych si neodpustila.
Vanyo! Můžeme odjet.
Na pár dní.
Nikomu to neřekneme. Ani Carlovi.
Vezmu i zbraň. Ochráním tě.
To by nebylo správný.
To ani to, když nás opustíš.
Harlane! Zlatíčko!
Harlane, vrať se!
Harlane!
- Harlane! - Harlane!
Kam běžel?
- Jdu do stodoly, ty tam. - Najdem ho.
Harlane!
Harlane?
Harlane!
Harlane?
Harlane!
Panebože.
Harlane!
Ne!
Bože. To nic. To bude dobrý.
Harlane!
Nic mu není.
Zlatíčko moje!
Děkuju.
UBYTOVNA PRO MUŽE NA PLANO STREET
- Chtěl jsem ti o tom říct. - Musíš odejít.
Phile, já to zaplatím.
- V pohodě. - O tu stěnu nejde.
Tak o co teda?
Jsi na Rubyho seznamu.
A to já nechci.
- Je mi líto. - Phile…
no tak, to jsem přece já.
Do tří hodin zmiz.
Phile…
Super.
MORTYHO TELEVIZE A RÁDIA
Ty jsi z tý uličky.
Hledám Pětku.
Šel někam ven.
Neříkal kam?
Byl s tvým druhým bratrem.
S kým, s Diegem? Copak není v ústavu?
Utekl.
A kdy se vrátí?
To nevím.
No jo.
Den blbec, co?
Jo.
Nechceš rajskej plyn?
Harlan konečně spí.
Kde je Carl?
Má práci ve Waco.
Vrátí se zítra večer.
Říkala jsem si…
že bych mu to o Harlanovi radši neříkala.
Rozrušilo by ho to.
To byl teda den, co?
No tak…
Kdybys tam nebyla…
Ale já tam byla.
- A podle doktora bude v pořádku. - Já vím.
Ale pořád ho vidím tam na zemi.
- Myslela jsem… - Zvládnul to.
Je to skvělej kluk.
Až na tu posedlost komiksy.
Noční můra.
A kde máš tu svou?
Měla bych odjet.
Víš, jaký to je…
když máš chlapa, co tě ani nevidí,
a syna, co s tebou nemluví?
Tvůj život se zmenší.
O kousíček, každý den.
Ani si nevšimneš tý klece, ve který jsi,
dokud tě z ní někdo nepřijde osvobodit.
Pověz mi…
jak tu osobu nechat jít.
- Pověz a já to udělám. - Já nemůžu…
Tak řekni, ať přestanu.
Rayi?
Hola!
Je Allison doma?
Kristepane.
Jen potřebuju na jednu noc složit hlavu.
- Gauč je celej tvůj. - Nežeňte se za vodopády.
Však se držte řek a jezer, na který jste zvyklí, volové.
Bože můj.
Tohle jsem měl dělat celej život.
Jo.
Všechno je s tím lepší, no ne?
To jo.
Jak jsi k tomu přišel?
Můj táta
byl zubař.
Když umřel, tohle všechno jsem zdědil.
Hele, můj táta taky umřel.
Nechal mě na Měsíci.
Aspoň jsi cestoval.
Já z baráku vylezu jen mezi devátou a desátou ráno
od pondělí do pátku
a ve středu, dokud je světlo.
- Proč? - Mám k tomu důvody.
- Ty seš fakt divnej. - Cože?
- Jsi fakt divnej. - No…
ty jsi mimozemšťan z budoucnosti
a vypadáš jako opice.
To jo.
- To jo. - Mohl bys…
Já vím.
Víš,
během posledních 12 hodin jsem prohrál zápas,
přišel o práci
a žena, kterou miluju, miluje někoho jinýho.
Co to má bejt?
Mě moje žena opustila
s mým nejlepším kámošem
na naše desátý výročí.
To nic.
Za sedm dní bude po ní.
I po nás všech.
Prezident se dál zajímá o Roswell
i další místa havárií, pánové.
Jak víte, nesmíme dovolit, aby strkal nos do našich věcí.
Mám potvrzeno, že kolona odbočí vlevo na Elm Street.
Budou tam naši lidé.
Pánové, váš plán je špatně načasovaný.
Bude tam na ráně.
Táta?
Sakra.
Do prdele.
Jsme prozrazeni.
- Sraz na záložním místě. - Ano, šéfe.
Pětko…
Lilo!
Pomoz mi!
Lilo!
Pomoz…
Chraň Číslo Pět za každou cenu.
Nemáš zač.
Tak jo, ty sráči.
Jen my dva.
Tak se předveď.
Táta.
Reggie.
Na co čekáš?
Musíme jet.
- Kdo to byl? - Nikdo důležitý.
Byl to on?
Jo.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich