‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎RESTAURANTUL STADTLER'S
‎DOAR ALBI
‎Ce avem aici? Te-ai rătăcit?
‎Ce frumușică ești!
‎Fată!
‎Ești în partea greșită a orașului.
‎Vorbim cu tine!
‎Întoarce-te!
‎- Prindeți-o! ‎- Întoarce-te!
‎Te prindem noi!
‎Mai repede!
‎ODESSA'S ‎SALON DE ÎNFRUMUSEȚARE
‎Probabil v-ați rătăcit.
‎Găsiți un bărbier în Oak Lawn.
‎Sunt specializați în păr ca al vostru.
‎Ușurel, dragă.
‎Ia loc aici.
‎- Biata de ea! ‎- E în regulă. Ușurel.
‎Soțul ei l-a urmărit pe vreo cinci străzi,
‎beat mangă, în izmene.
‎Glumești.
‎Mint eu, Allison?
‎Nu o băga pe ea la înaintare. ‎Știi că nu poate vorbi.
‎Scuze că am întârziat. Mă bucur să vă văd.
‎Salut!
‎Să începem! ‎Am primit multe întrebări de la tineri.
‎Vor să știe de ce organizația noastră ‎optează pentru proteste non-violente.
‎Îmi spun cam așa ceva: ‎„Ray, oamenii ăștia ne omoară.
‎De ce nu ripostăm?”
‎Îi înțeleg, credeți-mă. ‎Și eu gândeam la fel cândva.
‎Uitați-vă peste astea.
‎Scuze! În caz că vrei să te implici, soro.
‎Miles...
‎Vii?
‎- Bagă mare! ‎- Pa!
‎Nu ești de pe-aici, nu?
‎AI FOST DISCRIMINAT ‎LA LOCUL DE MUNCĂ?
‎Ai făcut însemnări.
‎Le-am putea discuta la cină.
‎Numele meu e Ray.
‎Și al tău?
‎Allison.
‎În regulă, dră Allison.
‎Cină?
‎Ai nas bun.
‎Isteață strategie, să o bagi la nebuni ‎ca să profite de fratele meu nerod.
‎Așchia nu sare departe de trunchi.
‎- E...? ‎- Fiica mea.
‎E singura mea fiică, ‎deci nu-i strivi traheea, te rog.
‎Îmi va face o mare plăcere ‎să te omor într-o zi.
‎Lila, ne scuzi o clipă, drăguțo?
‎Da. Adulții au treabă.
‎Ce vrei?
‎Îți place jazzul, Cinci?
‎Prefer să mă împușc.
‎Jazzul e ca o femeie frumoasă.
‎Complex, emoțional, greu de mulțumit.
‎Nu-ți dă totul pe tavă. Trebuie să meriți.
‎Sper că există o morală.
‎Sub conducerea mea, ‎Comisia ar suna mai mult ca... jazzul.
‎Și consiliul director?
‎Aici intervii tu.
‎Ba nu.
‎În schimbul lichidării consiliului,
‎vă voi scoate pe tine și pe ai tăi ‎din timpul ăsta
‎și vă voi trimite înapoi în 2019.
‎Cum rămâne cu al Treilea Război Mondial, ‎care va începe peste câteva zile?
‎Va dispărea odată cu voi.
‎- Și apocalipsa din 2019? ‎- Și aia.
‎Mi-ai spus că apocalipsa aia era menită, ‎că trebuia să se întâmple.
‎Pe atunci, urmam politica companiei,
‎dar, odată ce ajung la conducere...
‎putem improviza...
‎Jazz.
‎Exact.
‎Și consiliul director?
‎Nimeni nu-i știe membrii.
‎Corect. Dar țin ședințe ‎în fiecare trimestru fiscal.
‎- Unde? ‎- Întrebarea e: „Când?”
‎Nu se întâlnesc niciodată ‎în același timp și loc.
‎Locul și data acestor ședințe ‎sunt cele mai păzite secrete al Comisiei.
‎Dar tu știi unde se va ține următoarea.
‎Aș fi bună la ceea ce fac ‎dacă nu aș ști asta?
‎- Îmi trebuie timp de gândire. ‎- Fie!
‎Dar apocalipsa e la un pas,
‎și, la cum merg lucrurile, ‎eu sunt singura ta opțiune.
‎Încă nu.
‎Diego, asta e o cursă.
‎Poate. Dar tot trebuie să mergem.
‎Te-a înjunghiat o dată deja.
‎Nu-ți face griji, o să-mi dea socoteală.
‎- Îi spui că e nebun? ‎- Eu zic să mergem.
‎- Vezi? ‎- Vanya, dintre noi toți,
‎tu ar trebui să-l urăști maxim pe tata.
‎Poate fi chiar atât de rău?
‎Ia să vedem!
‎Te-a izolat de restul familiei.
‎Te-a drogat.
‎Și te-a spălat pe creier ‎ca să uiți că ai puteri.
‎- Iisuse! ‎- Da.
‎Trebuie să-l cunosc!
‎Deja știi cum va merge.
‎Tata o să se joace cu mințile noastre
‎și o să ne dezbine, o să vedeți.
‎Luther, nu mai avem 12 ani.
‎Suntem bărbați adulți.
‎Și femei.
‎Ascultă...
‎Ascultă!
‎Ne descurcăm.
‎- Știi ce e diferit de data asta? ‎- Ce?
‎Mă ai pe mine.
‎Mergem acolo uniți.
‎Gata cu Numărul Unu sau Doi.
‎De acum, suntem...
‎Echipa Zero.
‎Echipa Zero?
‎Echipa Zero.
‎Până la capăt.
‎E o greșeală.
‎Nu-mi strica echilibrul!
‎Nu le poți spune că lumea se va sfârși.
‎E un cult. Ar lua-o razna.
‎În primul rând, nu e un cult.
‎Bine? În al doilea rând, relaxează-te.
‎Am grijă să nu fie otravă în casă.
‎Ce le spui? „Pregătiți-vă să muriți”?
‎- Merită o explicație mai bună. ‎- Mai bună ca adevărul?
‎Totul a început din întâmplare
‎și a fost haios să ajut oameni.
‎A început fiindcă ești narcisist.
‎- Zău? ‎- N-ai un dram de altruism.
‎Dacă lumea se va sfârși, Ben, ‎trebuie să se ducă la familiile lor.
‎Majoritatea nu au familii.
‎Jill a renunțat la o bursă la Berkeley ‎ca să te urmeze.
‎- Ai ei nici nu vorbesc cu ea. ‎- Jill...
‎Jill... Aia e...
‎Olandeza cu ambliopie, nu?
‎Nu. Fata de culoare cu ochelari.
‎Cu ochi ca migdalele, în care te pierzi.
‎A renunțat la viitor pentru tine.
‎Poate s-a eliberat de cușca ‎învățământului american
‎și a decis să vină să studieze ‎la școala vieții. E isteață.
‎Sunt oameni adevărați, nu...
‎Nu-s eșarfe pe care să le probezi ‎și să le arunci.
‎Le ești dator.
‎Să știi că e un pic frustrant
‎că mereu pare să vrei ‎exact opusul a ce-mi doresc eu.
‎Bine, fie!
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc. Stați jos!
‎Mă cheamă Klaus și sunt alcoolic... ‎Stai, aia e altă ședință.
‎Pe parcursul călătoriei mele spirituale, ‎am cugetat profund.
‎Am căutat și reflectat ‎și aș vrea să vă împărtășesc ceva.
‎Sunt un impostor.
‎V-am mințit pe toți ‎de la bun început și...
‎Sunt un impostor cu acte în regulă.
‎Și eu.
‎Și eu sunt un impostor.
‎Cel mai rău.
‎Sunt impostor față de mine însumi.
‎Dar scriptura ta spune: ‎„Cât timp știu să iubesc...
‎voi rămâne în viață.”
‎Asta nu e scriptură.
‎E un vers ‎scris de diva disco Gloria Gaynor.
‎L-am furat!
‎Gloria Gaynor?
‎Nu vreți să mă urmați. ‎Nu vă pot conduce nicăieri.
‎Nu sunt un guru sau un mântuitor.
‎Sunt un... impostor!
‎Habar n-am ce fac aici.
‎Chiar nu știu. ‎Eu doar... improvizez din mers.
‎Voi toți ar trebui...
‎să vă întoarceți la familii.
‎BUNĂ - RĂMAS BUN
‎Keechie.
‎Încetează!
‎Privește-mă în ochi. E în regulă.
‎E în regulă. Ascultă!
‎Totul va fi bine.
‎Bine?
‎Înțeleg.
‎Bine.
‎Când ne recunoaștem propria impostură...
‎abia atunci putem fi cu adevărat umili.
‎Nu!
‎Nu la asta mă refeream.
‎- Nu asta am vrut să spun. ‎- Sunt o impostoare.
‎- Sunt un impostor. ‎- Sunt o impostoare.
‎Sunt o impostoare.
‎Sunt un impostor!
‎Bine.
‎Ei bine...
‎Eu am încercat, frate.
‎Sunt un impostor.
‎Deci a fost un președinte negru?
‎- Ți-am mai spus. ‎- Negru-negru?
‎- La Casa Albă. ‎- Da.
‎Iar tu ai...
‎Puteri, da.
‎Pentru a mia oară.
‎De ce-mi spui acum?
‎Fiindcă e posibil...
‎Fiindcă meriți să știi adevărul.
‎Dovedește-mi!
‎- Poftim? ‎- M-ai auzit.
‎Dovedește!
‎Nu e un truc de bâlci. Are un preț.
‎Deci Femeia Fantastică are puteri, ‎dar nu le putem vedea?
‎Ce convenabil!
‎Scuze...
‎Soțul meu vrea să încerce sacoul ăsta.
‎Cei de culoare nu pot proba marfa, ‎dar, dacă vreți să cumpărați ceva...
‎Am auzit un zvon ‎că l-ai lăsat să probeze orice vrea.
‎Incredibil, Allison!
‎De ce nu faci asta mereu? ‎Gândește-te câte am putea realiza!
‎Pentru mișcare.
‎Allison, stai!
‎Nu intra acolo, Allison!
‎Nu. N-o luăm de la capăt!
‎Dispăreți de aici, până nu chem poliția!
‎Am auzit un zvon ‎că ți-ai pus lacăt la gura aia spurcată.
‎Cafea, neagră.
‎Mai multă.
‎Allison...
‎- Ce...? ‎- Allison.
‎- Mai multă. ‎- Încetează!
‎- Mai multă. ‎- Uită-te la mâna lui!
‎Mai multă.
‎- Ai demonstrat ce voiai. ‎- Scuze.
‎ASOCIAȚIA PENSIONARILOR ‎SEARA DE BINGO
‎B-6!
‎- Mulțumesc. ‎- Îl am pe ăsta. Am avut noroc.
‎Da?
‎O-72!
‎Nu uitați, marele premiu este ‎un set de mobilă de terasă
‎de la Monroe's Furniture Emporium!
‎Zău așa! Ai ratat O-72.
‎Fii atentă! Vreau setul ăla!
‎I-29.
‎O să faci riduri dacă te încrunți așa.
‎Crezi că Cinci e cel mai bun asasin ‎al Comisiei?
‎Doar îl lingușesc.
‎De ce nu mi-ai cerut mie?
‎Fiindcă am planuri mari pentru tine.
‎- Nu mă crezi în stare. ‎- Ba da.
‎Atunci? Aș ucide ‎entru o asemenea misiune.
‎În orice lovitură de stat ‎ai nevoie de un țap ispășitor.
‎Trebuie să putem nega implicarea. ‎Noi, amândouă.
‎G-47!
‎G-47...
‎La naiba!
‎Dar Diego?
‎Ce-i cu el?
‎Face parte din planul tău?
‎Ți-a picat cu tronc?
‎Nu te prosti!
‎Îți știu fiecare gest, ‎tic și inflexiune a vocii.
‎Iar brățara aia nu e tocmai subtilă.
‎E un trofeu dintr-o misiune dusă la capăt.
‎Cum să te îndrăgostești de țintă?
‎Ce idee ridicolă!
‎Zău? L-ai ucide dacă ți-aș cere?
‎- Ai ezitat. ‎- Nu.
‎Ba da. Bună încercare!
‎B-9!
‎B-9...
‎Doamne!
‎Bingo, mumiilor!
‎Fir-ar să fie!
‎Știu că te crezi guru spiritual ‎și toate astea,
‎deci n-o să-ți pice bine ce spun.
‎Ai nevoie de ajutor, urgent.
‎„Klaus, nu face asta!”
‎„Klaus, fă asta, dar nu așa.”
‎Nu pot nici să mă piș ‎fără să ai ceva de comentat.
‎Fără mine, ai fi mort într-un șanț.
‎- Mi-am dat seama cu cine semeni. ‎- Cu cine?
‎- Cu tata. ‎- Nu spune asta!
‎- Tata! ‎- Vorbesc serios, taci!
‎După 16 ani în mormânt, ‎în sfârșit te-ai transformat în tatăl tău.
‎Ce straniu!
‎Iisuse, Ben!
‎Ce naiba ai făcut?
‎Cred că am fost...
‎în tine.
‎Scuze, te-am deranjat ‎în timpul rugăciunii.
‎- Dave? ‎- Jill.
‎Raymond, e evident ‎că ai ceva de spus, deci spune-mi.
‎Ai folosit-o pe mine?
‎Ray, desigur că nu.
‎Dar aș fi știut dacă ai fi făcut-o?
‎De unde a apărut?
‎EU, REGINALD HARGREEVES, ‎AM ONOAREA SĂ VĂ INVIT...
‎Ce e?
‎Cum m-ai găsit?
‎Am găsit broșura cu fața ta pe ea.
‎Nu!
‎Mă bucur că ai venit.
‎Voiam să-ți spun ‎că-mi pare rău pentru deunăzi.
‎Nu-ți face griji! Prinde bine la ego ‎să mai încasezi câte una.
‎Da, dar eu nu sunt genul ăsta de om.
‎Știu.
‎Ai spus niște chestii ‎despre război și despre unchiul meu.
‎- De unde le știi? ‎- Simplu. Sunt profet.
‎Vezi să nu!
‎- Scrie în broșură. ‎- Profetule.
‎Fără supărare, dar asta nu e pe bune.
‎Profetule.
‎Atunci cum de știu totul despre tine?
‎Cum ar fi?
‎Cum ar fi...
‎Știu că mâncarea ta preferată ‎e hamburgerul simplu cu doi castraveți.
‎- Tuturor le plac hamburgerii. ‎- Zău așa!
‎Cântecul tău preferat e ‎„The Man Who Shot Liberty Valance”.
‎- Cine ți-a spus? ‎- Cartea ta preferată e ‎Dune.
‎Greșit. Nici n-am auzit de ea.
‎Vei auzi.
‎O să-ți placă la nebunie, crede-mă. ‎Cu plăcere, apropo.
‎Altceva?
‎Ce altceva?
‎Știu că uneori te simți ca un intrus ‎în familia ta.
‎Speri că ai dovedi ceva lor ‎și ție însuți dacă devii soldat.
‎Iar eu îți spun, Dave, că nu va funcționa
‎și îți vei dori să n-o fi făcut.
‎Habar n-ai ce spui.
‎- Mă înrolez fiindcă e... ‎- Lucrul corect.
‎Nu știu de ce am venit.
‎Ascultă-mă! Pe 21 februarie 1968, ‎în valea A Sầu,
‎ești împușcat în timp ce aperi dealul 689.
‎Nu mai pleci de pe dealul ăla. ‎Și cu asta, basta.
‎- Minți. Ești un escroc. ‎- Uite...
‎Ia astea!
‎KATZ ‎DAVID J
‎Sunt tot ce mi-a rămas de la tine.
‎Chiar dacă te-aș crede, și nu te cred,
‎asta mi-am asumat.
‎E o onoare să mor pentru patrie.
‎Asta nu înțelegeți voi, hipioții.
‎- Dar nu trebuie... ‎- Ba da.
‎- Ba nu. ‎- M-am înrolat deja.
‎Ce? Nu trebuia să se fi întâmplat.
‎După ce te-am văzut data trecută, ‎unchiul m-a dus la biroul de recrutări.
‎M-a pus să mă înrolez.
‎Plec săptămâna viitoare.
‎Ce?
‎Păstrează asta pentru următorul fraier.
‎Dave.
‎Dave, întoarce-te!
‎Asta a venit pentru tine, Profetule.
‎Găsești remedii ‎new age‎ la tot pasul,
‎dar nimic nu te relaxează ca o saună.
‎Slujba mea poate fi stresantă.
‎Dar nu-mi pot imagina ‎cum trebuie să fie pentru voi.
‎Te cunoaștem?
‎Nu.
‎Dar eu știu totul despre voi.
‎Totuși...
‎se pare că ați întâmpinat probleme
‎pe parcursul misiunii ăsteia.
‎- Un fleac. ‎- V-ați pierdut fratele.
‎Nu aș numi asta „un fleac”.
‎Dacă vă pot da adresa
‎unde e idiotul cuțitar ‎care v-a aruncat în aer fratele preaiubit?
‎Cine ești?
‎Cineva cu care vrei să te pui bine.
‎Lasă-mi puța!
‎Continuă!
‎Vă dau locul exact
‎unde se află Diego, ‎tipul pe care-l căutați.
‎Restul...
‎îl las la latitudinea voastră.
‎Ție ce-ți iese?
‎Să spunem că jocul lui ‎de-a „uite cârnatul, nu e cârnatul”
‎cu fiica mea trebuie să înceteze imediat.
‎Am o singură cerere.
‎Nu-l răniți pe cel mic ‎cu șosetele drăguțe.
‎Lavandă.
‎Așteaptă!
‎Ține ușa!
‎Salutare!
‎Scuze!
‎Bine. Suntem toți aici.
‎- Luther! ‎- Doamne!
‎Scuze, am emoții.
‎- Scârbos! ‎- Mă sufoc!
‎- Când vine tata, vorbesc eu. ‎- Și eu am să-l întreb ceva.
‎Nu-l speria! Ne poate ajuta ‎cu apocalipsa și să ne întoarcem acasă.
‎Trebuie să aflăm ce are cu președintele.
‎E pe viață și pe moarte, imbecilule!
‎Eu zic să vorbim pe rând, bine?
‎Cine are cochilia vorbește.
‎Vanya, nu avem timp de dezbateri.
‎Mai bine încep eu. ‎Vorbesc mult mai bine în public.
‎Bine, fata tatii.
‎Ești invidios, Doi?
‎Gata cu numerele!
‎Suntem Echipa Zero acum.
‎Cu toții.
‎Diego.
‎Nu ai cochilia.
‎Tipic!
‎Nu doar că mi-ați spart laboratorul, ‎mi-ați eliberat cimpanzeul,
‎v-ați infiltrat în consulatul mexican, ‎m-ați atacat în repetate rânduri,
‎dar, cu mai multe ocazii, mi-ați spus...
‎- Ce mai faci, tată? ‎- ...„tată”.
‎Mi s-a spus că nu sunteți de la CIA,
‎nici de la KGB ‎și în niciun caz de la MI5, deci...
‎Cine sunteți?
‎Copiii tăi.
‎Din viitor.
‎În 1989, ne-ai adoptat și ne-ai antrenat ‎să oprim sfârșitul lumii.
‎Umbrella Academy.
‎- De ce aș adopta șase...? ‎- Șapte.
‎- Unul e absent. ‎- A murit.
‎E mort.
‎Da, dar sunt aici. Klaus, spune-le!
‎Ajunge!
‎Cu toate acestea,
‎de ce Dumnezeului aș adopta ‎șapte pușlamale recalcitrante?
‎- Avem abilități deosebite. ‎- Deosebite? În ce sens?
‎În sensul că-s superputeri.
‎Oi fi de modă veche, dar îmi plac ‎niște prostioare numite „dovezi”.
‎- Arătați-mi! ‎- Toți vor să vadă puteri deodată!
‎Nu suntem animale de circ. ‎Nu balansăm mingi pe nas
‎și nu batem din palme ‎ca să te distrezi tu.
‎Ce scrii?
‎0-2 pentru tine, tinere.
‎Oprește-te!
‎Ce interesant!
‎Pe scurt: Luther, superforță,
‎Klaus vorbește cu morții,
‎- Allison controlează oameni. ‎- Dar nu-și folosește puterea.
‎Am auzit un zvon ‎că ți-ai tras una în freză.
‎La naiba!
‎Și tu?
‎Mai bine să nu o încercăm pe Vanya.
‎Da, probabil că nu e o idee bună.
‎- Da. ‎- E-n regulă.
‎- Mă descurc. ‎- Te descurci?
‎- Data trecută ai distrus Luna. ‎- Nu...
‎Nu!
‎E cămașa mea preferată.
‎Pardon!
‎A fost impresionant.
‎Știm că ești implicat într-un complot ‎de asasinare a președintelui.
‎Ai fost internat recent, nu?
‎Încă pari să suferi de grandomanie ‎și de paranoia.
‎Zău?
‎Explică asta!
‎Ești tu.
‎Peste două zile, pe deal,
‎în locul unde va fi împușcat președintele.
‎Ei bine...
‎Se pare că i-ai dat de cap.
‎Ai dejucat de unul singur ‎planul meu malefic.
‎Asta vrei să auzi?
‎Te crezi erou cumva?
‎Ultimul om bun, care ne va salva ‎de corupție și conspirații?
‎E o fantezie patologică.
‎Adevărul e că ești un om disperat,
‎inconștient de propria-i insignifianță,
‎agățându-se cu disperare ‎de raționamentul lui deficitar.
‎Pe scurt, un om depășit de situație.
‎Te... înșeli.
‎Lăsați-l pe președinte!
‎Un război catastrofal va începe ‎peste cinci zile.
‎Trebuie să-l oprim.
‎Un război? Oamenii mereu se vor război.
‎Nu e un război oarecare.
‎Vorbesc despre apocalipsă. ‎Sfârșitul lumii.
‎Păi... voi sunteți cei deosebiți, nu?
‎De ce nu faceți ceva în privința asta?
‎Bine, la naiba cu asta!
‎Are o criză?
‎Supradoză, probabil.
‎Să facem ceva?
‎Klaus!
‎Acum nu e momentul. Ce faci?
‎- Eu sunt... ‎- Zi, băiete!
‎...Ben!
‎Așa...
‎Mulțumesc pentru vizită.
‎- Am văzut destule. ‎- Nu...
‎Uite ce mi-ai făcut!
‎Uită-te!
‎La naiba! De ce?
‎Tu!
‎O vorbă, între patru ochi?
‎Nota, vă rog!
‎A mers cam la fel de bine ‎ca restul evenimentelor în familie.
‎Mă simt violat.
‎Am nevoie de o baie de plante.
‎Nu aveai dreptul să mă posezi.
‎„A poseda” e prea mult spus. ‎Prefer „a împrumuta”.
‎Temporar.
‎- Felicitări! ‎- Pentru ce?
‎Cred că e prima dată ‎când l-ai înfruntat pe tata.
‎Ești bine?
‎Halal susținere!
‎Echipa Zero, pe dracu'!
‎Klaus.
‎Lasă-mă!
‎Iar tu?
‎De ce ne urmărești?
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎Cum m-ai găsit?
‎A venit asta pentru tine.
‎Putem merge undeva?
‎Un loc discret?
‎Ce e asta?
‎Iubitul tău nu e ‎pe cât de amabil îl crezi.
‎El și trupa lui de oameni-șopârlă vor ‎să-l omoare pe Kennedy poimâine.
‎Nu înțeleg.
‎O să-l omoare pe președinte.
‎E ridicol. Nu ar face rău nimănui.
‎Ce crezi că face aici, în Dallas?
‎Ce a fost întâlnirea de la consulat?
‎E o conspirație.
‎Trebuie să-l oprim.
‎Te înșeli.
‎Nu mă crede pe cuvânt. Întreabă-l tu.
‎Tu pari a fi cel mai rațional.
‎Sunt cel mai bătrân.
‎Mai bătrân decât ești tu acum.
‎Coniac?
‎Doar un strop.
‎Seara trecută mi-ai citat din Homer.
‎De ce?
‎Ne-ai obligat să-l învățăm pe de rost ‎în copilărie. În greaca veche.
‎Lumea se va sfârși peste cinci zile ‎dacă nu plecăm.
‎Lumile se sfârșesc. Paleozoic, Jurasic...
‎Putem face ceva de data asta.
‎Cel mai mare defect al omului: ‎iluzia controlului.
‎Am nevoie de ajutorul tău. ‎Ești ultima mea opțiune rațională.
‎Altfel, va trebui să fac un pact ‎pe care vreau să-l evit.
‎Ce știi despre călătoria în timp?
‎- În teorie? ‎- În practică.
‎E ca și cum te arunci orbește ‎în apă înghețată și ieși la suprafață...
‎Ca o ghindă. Știu.
‎Ce ai pățit când ai făcut-o înainte?
‎- Am zbârcit-o. ‎- Cum?
‎Am sărit prea mult înainte. ‎Am rămas 45 de ani într-o apocalipsă.
‎Apoi am mers prea mult în urmă.
‎Dar mi-am adus toată familia cu mine.
‎Poate că apetitul tău nu e ‎pe măsura abilităților.
‎Începe cu ceva mic.
‎Secunde, nu decenii.
‎Secunde?
‎Nu te supăra, dar îmi trebuie ‎mai mult timp pentru ceea ce încerc.
‎Se pot schimba multe ‎în numai câteva secunde.
‎Poți răsturna un imperiu.
‎Te poți îndrăgosti.
‎Ghinda nu devine stejar peste noapte.
‎Speram să-mi spui mai mult de atât.
‎Scuze că nu te pot ajuta.
‎Și mie îmi pare rău.
‎Ți-am dat mult de furcă în copilărie.
‎Atât mă ducea capul.
‎Nicio problemă, bătrâne.
‎MORTY'S AM/FM ‎TELEVIZIUNE ȘI RADIO
‎Salut, amice! Cum ai ajuns aici?
‎Ce e?
‎Ți-e foame?
‎Ia să vedem...
‎Ia uite!
‎- Unde e Diego? ‎- Nu știu.
‎Unde e?
‎Chiar nu știu!
‎Zi: „Aaaa!”
‎Nu-mi place cum am lăsat lucrurile.
‎Vreau să-ți explic.
‎Orice ar fi asta...
‎E periculos.
‎Nu se acceptă...
‎femei ca noi...
‎prin părțile astea.
‎- Știu. ‎- Lasă-mă să termin.
‎Unii dintre noi nu primim ‎viața pe care ne-o dorim.
‎Asta nu înseamnă că nu ne-o dorim.
‎Înțelegi?
‎Să mergem undeva!
‎Departe de locul ăsta și de Carl.
‎La adăpost.
‎Cum adică? Unde?
‎Încă nu știu.
‎Nu știu.
‎Dar nu voi permite ‎ca tu sau Harlan să pățiți ceva.
‎Te pot proteja.
‎Doar să ai încredere în mine.
‎Am.
‎Am!
‎Hai să plecăm!
‎- Putem merge spre nord. ‎- Am rude în Oklahoma.
‎Dar să nu se prindă Carl.
‎Fratele lui, Jerry, e polițist. ‎Dacă ar crede că o să fug...
‎- N-o să se prindă, bine? ‎- Bine.
‎- Ne vom purta ca de obicei până plecăm. ‎- Bine.
‎Mai dă-mi puțin timp.
‎Sânge.
‎La dracu'!
‎Elliott!
‎Diego!
‎Sfinte Sisoe!
‎La fix pentru un păhărel!
‎Să fim înțeleși.
‎Dacă elimin Consiliul...
‎îmi duci familia acasă.
‎Fără apocalipsă.
‎Corect?
‎Corect.
‎Atunci mă bag.
‎Subtitrarea: Șerban Dudău