LOTUSUL ALB
EPISODUL 1 Seria II
Îmi place asta la tine.
Eşti mereu atât de recunoscătoare pentru ce ai în viaţă...
Da, consider că, oricât de mult te-ai distra,
trebuie să te bucuri de lucrurile mărunte, ca o călătorie în Italia.
Dar ştii ce ? Am muncit din greu pentru asta.
Da, cred că da.
Aţi ajuns aici de curând ?
Da, am venit cu avionul azi-dimineaţă.
Mor de invidie ! Noi plecăm peste câteva ore.
- V-aţi distrat ? - De milioane.
- Aţi mai fost aici ? - Nu.
Hotelul e perfect şi personalul e excelent.
- Mâncarea e nemaipomenită. - Am auzit.
- Şi vinul... - Suntem foarte entuziasmate.
Italia e atât de romantică... O să muriţi.
Va trebui să fiţi târâte de aici.
Nu mă îndoiesc.
O să fac o ultimă baie în mare.
Dar... voi o să aveţi o vacanţă uimitoare !
- Mulţumim. Ne-a părut bine ! - Şi mie.
- Drum bun ! - Mulţumesc.
- La revedere ! - La revedere !
Ce naiba a fost asta ?
La naiba ! Dumnezeule !
Drace !
Ajutor !
Lasă-mă aici.
Valentina !
De ce ai faţa asta ?
- Unul dintre clienţi s-a înecat. - Poftim ?
E în ordine, marea nu e proprietatea hotelului.
Nu suntem răspunzători pentru ce se întâmplă în Marea Ionică !
Nu pricepi. Salvatore spune că au fost găsite şi alte cadavre.
Care alte cadavre ?
Ce naiba spui, Rocco ? Cum adică alte cadavre ?
Au fost ucişi şi alţi clienţi.
Rocco, câţi clienţi morţi sunt ?
Nu ştiu. Câţiva ?
Fir-ar să fie...
CU O SĂPTĂMÂNĂ MAI DEVREME
Deci ?
Mia...
Ce s-a întâmplat ?
Massimo are o prietenă nouă.
Tot la Massimo te gândeşti ? Ajunge ! Nu te mai gândi la el !
Vino ! A sosit vaporaşul.
- Care vaporaş ? - Vino cu mine !
Pa, Ale ! Ne vedem mai târziu !
- Ciao ! Te sun eu ! - Da !
- Unde mergem, Luci ? - Pe chei.
Îi salutăm împreună, toţi, cu mâna dreaptă.
Şampania...
De ce o tavă atât de mică ?
Rocco, vin zece oameni ! O tavă atât de mică...
Ţi se pare normal ? O tavă minusculă...
Rocco, discutăm mai târziu. Ne creezi o imagine imposibilă !
- Ştii măcar cum arată ? - Nu.
A spus doar că va veni cu vaporaşul de ora 12:00.
Ar putea fi oricare dintre ei.
- Nu e cel foarte bătrân ? - Nu cred.
Sunt vreodată atât de bătrâni ?
- Şi pot să... - Pot !
- Uneori, le dau o pastilă. - Ce dezgustător, Luci !
Domnii Di Grasso !
Bun venit la Lotusul Alb ! Sunt Valentina, directoarea complexului.
- Cum a fost drumul cu vaporaşul ? - A fost minunat.
Sunt impresionată că aţi venit până aici !
De ce eşti impresionată ?
E un drum lung, de la Los Angeles, şi dv. sunteţi foarte bătrân, nu ?
Isabella vă va duce la hotel, la frumoasele dv. camere.
Pot să vă ofer un pahar cu Prosecco ?
Mulţumesc, draga mea. Eşti o privelişte divină.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
- Vă place ? - Da. Mulţumesc.
Bună, draga mea !
Ăia doi nu-s răi.
Bun venit în Sicilia !
Sunt drăguţi.
- Nu... - Domnul şi doamna Sullivan.
- Sunt cu soţiile. - N-ar fi prima dată.
Bărbaţii sunt atât de dezamăgitori...
- Cum a fost zborul ? - În ordine.
Dar i-au pierdut bagajul lui Cameron, la Roma.
Să nu faceţi niciodată transferul prin Roma. Fiumicino pierde mereu bagaje.
Trebuia să zburaţi prin München.
- Mulţumesc pentru pont. - Da. Data viitoare.
- Cu multă plăcere. - Mulţumesc.
Vă rog, puţin Prosecco italian ?
- Un toast ! - Nu, mulţumesc. O să aştept.
Harper, nu vrei un pahar ?
Nu. Nu vreau.
Vor să ţină un toast. Poţi măcar să ţii paharul ?
N-am mâncat de şase ore. Numai de băut nu-mi arde.
Scuze...
Ţine-l şi atât. Îmi pare rău.
- E în ordine. - Noroc ! Am ajuns !
Bun venit la Lotusul Alb, în Sicilia !
Mulţumim.
Dacă vă soseşte bagajul, vă anunţăm imediat.
- Bine. - Dacă credeţi în miracole.
- Bine. Mulţumesc. - Nu aveţi pentru ce.
- Deci nu vă place Prosecco ? - Ba da, e bun. Mulţumesc.
Bine...
- Cu grijă... - Mulţumesc.
Doamnă McQuoid-Hunt !
Câte bagaje, Dumnezeule !
Bun venit la Lotusul Alb, în Sicilia !
Poate că se mută în Italia.
Voi nu precupeţiţi niciodată nimic. Sunteţi cei mai buni.
De câte ori stau la Lotusul Alb, petrec clipe memorabile.
- Întotdeauna. - Şi sunteţi în cercul nostru de Flori.
Deci sunteţi foarte importantă pentru noi.
Am fost Petală şi am avansat până la Floare. Da...
Ştiţi că soţul dv. e deja aici ?
Bun ! Pentru că... nu mi-a răspuns la SMS-uri !
- Mergem ? - Da... Bine.
Portia, tu ai semnal aici ?
Da, cred că avem un semnal foarte bun.
Dacă nu, reclamăm la compania de telefonie.
- Hotelul ăsta e grozav ! - Iniţial, aici a fost o mănăstire.
Iubito, uite ce privelişte !
- Ăla e un vulcan ? - Muntele Etna.
Ce e cu capetele astea ? Le văd peste tot.
- E "capul de maur". - "Capul de maur" ?
Povestea spune că un maur a venit aici pe vremuri
şi a sedus o fată de prin partea locului.
Dar apoi ea a aflat că el are soţie şi copii acasă.
Aşa că, pentru că a minţit-o, ea i-a tăiat capul.
Iisuse !
Ce mesaj transmiţi dacă pui aşa ceva în faţa casei ?
"Dacă intri în casa mea, nu-mi călări soţia."
Avertismentul e pentru soţi, iubitule.
"Dacă umbli cu altele, sfârşeşti îngropat în grădină."
Până nu uit, să vă arăt un detaliu special.
- Super ! - Dacă deschideţi uşa asta...
Puteţi uni cele două camere. Să vă arăt ?
- Grozav ! - Nu e nevoie.
Mă îndoiesc că vom folosi asta.
Bine.
Adică s-ar putea la un moment dat. Nu ştiu.
E bine să avem opţiunea, nu ?
- Da. - Da.
Nu se ştie niciodată.
- Oameni buni ! Am ajuns ! - Da !
Suntem, în sfârşit, aici ! Vorbim despre asta de foarte multă vreme.
- E nemaipomenit. - Sunt încântată că suntem aici !
- O să fie grozav. - Absolut.
- Să vă arăt camerele voastre. - Da. Să mergem !
- Ne vedem curând. - Da. Pe curând !
Ce e ?
Ştii, ambii mei părinţi s-au născut în Sicilia.
Au ajuns în Statele Unite când erau copii.
Dar suntem sicilieni, la fel ca tine.
Eu nu sunt siciliană. Sunt din Milano.
Chiar ai un aspect "mai din nord".
Ochi căprui-verzui frumoşi. Un zâmbet minunat.
- Sunteţi foarte amabil. - Cred că toată lumea te iubeşte.
Bun...
Suntem aici fiindcă vom vizita oraşul din care se trage bunica.
E o aşezare micuţă. Testa dell'Acqua.
Sună cu totul deosebit.
Sperăm să găsim acolo pe cineva care vorbeşte engleza.
Poate ne ajută să găsim vreo rudă îndepărtată.
Pentru că noi nu vorbim italiana.
Ar trebui să vii cu noi, Isabella.
Ai putea fi translatorul nostru. Avem nevoie de tine.
Tată...
Las-o în pace. De-aici ne descurcăm noi.
Bine, mulţumesc. Să vă arăt cum se închid draperiile ?
- E un buton pe... - E în ordine. O să-l găsim.
Eu aş vrea să ştiu. Unde e butonul ăsta, Isabella ?
Tată ! Te ajut eu să-l găseşti, bine ?
- Mulţumim foarte mult. - Mulţumesc frumos.
- Eşti foarte drăguţă. - Mulţumesc.
Sunt norocoşi să te aibă aici !
Fii translatorul nostru !
I-ai trântit bietei fete uşa în faţă !
- O hărţuiai. - Cum ? Nu-i adevărat.
- Cam da. Şi te pârţâiai. - E de la Prosecco.
Albie şi eu ne ducem în camerele noastre.
Venim curând să te luăm. Te descurci ? Minunat !
De ce am făcut asta ?
E frumos, tată. E un lucru frumos.
Am o migrenă. Mă duc să mă întind.
Bine. Eu o să dau o raită pe la piscină.
La ce oră vrei să ne întâlnim pentru...
Cel mai vechi obiect de artă e din secolul 14.
Dumnezeule ! Unde au...
Soţul dv. "dispărut" e aici.
Bună !
Cum a fost zborul ?
Ţi-am trimis o grămadă de mesaje !
- Nu mi-ai răspuns la niciunul. - Ştiu. Îmi pare rău.
A fost mai mult de lucru la muncă.
- Să vă conduc la camera dv. sau... - Da, absolut.
- Ce naiba caută ea aici ? - Poftim ?
Călătoresc singură...
Îţi aduci asistenta într-o vacanţă cu soţul tău ?
Dacă aveţi nevoie de ceva, mă găsiţi acolo.
Ce mare lucru ? Nu ştiu de ce te deranjează atât de mult.
Fiindcă am zis să nu faci asta !
Pentru că ar trebui să fie ceva romantic.
E o vacanţă în Sicilia, pentru noi.
Doar n-o să doarmă cu noi în pat !
- Are camera ei ! - Tanya...
- Descotoroseşte-te de ea. - O să-i fac vânt, bine ?
Suie-o într-un avion !
Va trebui să te faci nevăzută.
Bine. Ce vrei să spui ?
- Ne vedem peste o săptămână ? - Nu.
Vreau să stai pe-aproape. S-ar putea să am nevoie de tine.
Dar fii o prezenţă discretă şi nu ieşi din camera ta.
Trebuie să plec.
Am făcut-o !
Bună, Portia ! Vrei să bei ceva ?
- Mi-e foame. - Avem o gustărică aici.
Deci ţi-ai vândut firma,
te-ai îmbogăţit, şi acum e prietenul tău cel mai bun ? Asta e...
Iei partea aia a patului ? Eu dorm mereu pe partea aia.
- E foarte important ? - Da, vreau să dorm pe partea mea.
Bine.
O să dorm dincolo.
Da... cred că e mai bine.
Plus că sunt mereu cu mâna unul pe celălalt. Ai observat ?
Pare ostentativ. Cine face asta ?
Perechile cu o căsnicie fericită ?
O căsnicie de cinci ani ? Nu. E ceva fals.
Te repezi să-i judeci pe oameni.
Da, oameni care se laudă că se duc în Hamptons cu elicopterul
şi că sunt prieteni cu Jeff Bezos.
Cameron e genul de tip pe care, dacă îl poţi suporta cinci minute,
îl poţi suporta o veşnicie. E constant.
- Constant nesimţit ? - Da. E nebun, e amuzant...
Aşa era şi în facultate ?
Era mult mai rău.
De ce te-ai împrietenit cu el ?
N-am fost prieteni, am fost colegi de cameră.
Şi pe urmă... ştii cum e.
Devii prieten, iar acum suntem prieteni.
La un moment dat, o să te abordeze cu vreo schemă de făcut bani
sau cu cine ştie ce favoare.
Nu ne-au invitat aici degeaba.
Eu asta prezic. Aşa că vom vedea.
Poţi măcar să încerci să faci un efort, te rog ?
Altfel, o să fie o săptămână penibilă.
Când fac eu vreodată ca situaţia să fie penibilă ?
Poţi să pui astea... Sunt ale ei. Pe canapea sau oriunde ar fi.
Mulţumesc !
Marco, sunt Valentina.
Scuză-mă o clipă.
Rocco ! Vrei şi un ceai ?
Spuneam că mi se pare inadmisibil ca clientul de la 222
să spună că a găsit o cârpă udă în dulap... Scuză-mă o clipă.
Scuzaţi-mă ! Fetelor !
Vă pot ajuta cu ceva ?
Ne întâlnim cu cineva care stă aici.
- Cum îl cheamă ? - E american.
Avem mulţi americani aici. Numele ?
- Îl cheamă Tom Cruise. - Acest hotel e doar pentru clienţi.
Antonio, te rog, condu-le pe aceste domnişoare până la ieşire.
Vă ştiu. Şi ştiu pentru ce sunteţi aici.
- Nu în hotelul meu. - Eşti invidioasă ?
Tu nu ştii ce-i aia plăcere. Ţi se vede pe faţă.
Eu măcar nu fac sex pe bani.
Cine ar da bani ca să facă sex cu tine ?
Căţea urâtă şi constipată !
Nu supraveghează nimeni intrarea ?
Sau ieşirea ?
Ce e ?
Am ajuns cu bine.
Tata nu e în cea mai bună formă şi mă calcă deja pe nervi.
Sunt ocupată, Dom. Bine ?
- O să închid. - Bine...
Mă gândeam la tine.
Am plănuit asta împreună şi mi-aş fi dorit să fii şi tu aici.
Da... mă rog. Cum zici tu, Dom.
- Nu "cum zic eu". - Ba da. Du-te naibii !
Bine. Ascultă... Cara nu-mi răspunde la telefon.
Nu vrea să vorbească cu tine ! Aşa că... Nu ştiu.
Ar trebui s-o încurajezi să vorbească cu mine.
Nu mă amestec în asta.
Dar te amesteci. Altfel, de ce ar fi supărată pe mine ?
Din cauza ultimei porcării pe care ai făcut-o, Dom !
Şi pentru toate celelalte din ultimii zece afurisiţi de ani !
Chiar crezi că ar trebui să-i spui ei toate astea ?
De ce nu ? Eu n-am de ce să mă ruşinez !
Şi sunt sinceră ! N-am secrete faţă de familia mea !
Ar trebui să încerci şi tu cândva !
- Albie e aici. El nu e supărat. - Ba este !
Dar nu vrea să se certe cu tine. E un tânăr dulce şi sensibil.
Şi zău că nu ştiu cum a fost posibil aşa ceva.
- E clar că nu pe tine te moşteneşte. - Iisuse... Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru tot şi încă te iubesc.
Taci naibii, Tom !
Mai taci cu afurisitul tău de "îmi pare rău" ! Ajunge !
Bine. O să-ţi spun cum au decurs lucrurile.
Nu-mi pasă, Dom ! Mi-am irosit destul din viaţă !
Nu vreau să mă mai suni ! S-a terminat, la naiba !
Bine ? Lasă-mă în pace !
Vorbesc serios ! Du-te şi spânzură-te, rahat nenorocit !
E o situaţie idioată !
Am stat priponită în casă, citind ştiri apocaliptice pe telefon
în ultimii trei ani, am scăpat, în sfârşit, de acolo şi sunt în Italia,
iar ea tocmai mi-a zis să nu ies din camera mea !
Amândoi sunt duşi cu pluta ! Slujba asta e o glumă !
Atunci, dă-ţi demisia.
Ea e dată peste cap şi nefericită.
Eu, dacă aş avea o jumătate de miliard de dolari, n-aş fi nefericită !
M-aş bucura de viaţă ! E nedrept şi m-am săturat !
Nu te mai gândi la ea. Găseşte-ţi o sculă.
Ştiu ! Asta mi-am dorit.
Mi-am dorit să mă ia pe sus un italian sexy,
şi nu fac decât să stau în camera mea şi să mănânc paste.
Meniul e numai paste ! O să mă umflu toată ! E oribil !
Fir-ar... Portia, trebuie să mă duc la treabă.
- Bine. - Te iubesc.
Şi eu te iubesc. Îţi trimit un mesaj mai târziu. Pa !
Harper, acum mi-am dat seama
că ştiu pe cineva care te ştie de la Drept.
Kevin Kourepenos. Te salută. Vrei să-l salut din partea ta ?
Da, sigur. Spune-i că îl salut
şi că îl felicit pentru că n-a fost dat afară din barou.
Bine. Am să-i spun.
Deci specialitatea ta e dreptul muncii ! Ce interesant !
Ce-i asta, mai exact ?
Reprezentăm clienţi care îşi dau în judecată angajatorii
pentru discriminare, hărţuire sexuală, concediere abuzivă, chestii din astea.
Uimitor !
- De ce faci faţa asta ? - Nu e nimic.
Doar că... am avut câteva acuzaţii false în ultima vreme.
Toţi s-au confruntat cu asta.
Chiar dacă nu sunt buni de nimic şi sunt daţi afară,
după o procedură sumară, tot trebuie să se depună toate mărturiile
şi să se facă anchete interne. Se pierde foarte mult timp.
Ca să nu mai spun câţi bani se irosesc. Doamne !
- Nu sunt toate false. - Nu.
Nu ! La naiba... Sigur că nu.
Harper, sigur că nu sunt. Îmi pare rău.
- Nu. E în ordine. - Îmi pare rău.
- Totul e în regulă. - Pariez că sunt cazuri foarte grele.
Şi clienţii tăi sunt foarte fericiţi să te aibă de partea lor.
Da ! Nu mi-aş dori să mă pun cu tine.
E mândria firmei. Câştigă toate cazurile.
Sigur că da !
Te simţi bine ?
Da. Sunt doar... nişte probleme de serviciu.
Nu e nimic. Mulţumesc pentru întrebare.
Cred că v-am văzut pe tine şi pe bunicul tău simpatic pe vaporaş.
- Da. Şi eu te-am văzut. - Da... Eu sunt Portia.
- Albie. - Da...
De unde eşti ?
- Los Angeles. - Super !
- Tu ? - San Francisco.
Iubesc San Francisco. E frumos.
Da. Da...
Am petrecut mult timp acolo. Am învăţat în apropiere.
Da ? La ce şcoală ?
Am învăţat... la... Stanford.
- Nu te ruşina aşa. - Nu mă ruşinez, dar...
Eu am învăţat la Chico State, aşa că...
- Grozav ! - Da... "Grozav".
Acum cu ce te ocupi ?
- Ce lucrez ? - Da.
Lucrez pentru o companie de consultanţă în urbanistică.
Deocamdată, sunt doar intern, aşa că...
Deci poţi să pleci în vacanţă o săptămână fără să-i pese nimănui.
Cam aşa ceva.
Uite-l pe bunicul tău ! E un om absolut adorabil.
Da. E cam greu cu el. Eu şi tata l-am adus aici
pentru că suntem sicilieni sau avem sânge sicilian.
Numele nostru de familie e Di Grasso.
Îl ducem în oraşul în care s-a născut bunica lui.
Super ! E... foarte frumos.
Dumnezeule ! Bunicul tău a căzut !
Nu !
Bunicule ! Ţi-e bine ?
Te-ai lovit ?
Nu... N-am nimic. M-am împiedicat.
Te-ai lovit la cap ? Mâna ta e...
N-are nimic.
Sunteţi teafăr ?
Nu, draga mea... Mulţumesc. Bună !
Bună ! Sigur sunteţi bine ? Îmi pare foarte rău că aţi căzut.
Am venit să admir priveliştea.
Merg eu cu tine, bunicule. Aici e o privelişte frumoasă. Vino !
- Pălăria mea ! - Ţi-o dau...
- Poftim ! - Bine.
- Poate ne mai vedem pe-aici. - Da, eu...
Sunt bine ! Cine e fata ?
Bună !
În clipa asta ?
- Unde te duci ? - Nu vrei să mă spăl mai întâi ?
E arşiţă afară. Parcă am o mlaştină între picioare.
Da...
Se gândeşte mereu la mine...
Uitaţi de mesajul meu despre somnifer. L-am găsit pe al meu.
- Ce mă bucur ! - Slavă Domnului !
Pentru că noi nu avem. Îmi pare foarte rău.
- Serios ? Voi nu luaţi somnifere ? - Nu.
- Niciodată ? - Nu.
Ai probleme cu somnul ?
- Da. - De ce nu poţi să dormi ?
Din cauza aspectelor legate de muncă ?
Da, dar şi... Nu ştiu, tot ce se petrece...
... în lume.
Cum adică ? Ce se petrece ?
Nu ştiu... Sfârşitul lumii.
Nu, Harper !
Nu e sfârşitul lumii. Nu-i chiar atât de rău.
Sincer, eu şi Cam nu ne mai uităm la ştiri.
- Nu urmăriţi ştirile ?! - Nu.
Poftim ?
M-am săturat de caruselul ştirilor. Să mă mai lase.
Încearcă să ne bage în sperieţi.
Da. Polarizează societatea, făcându-ne să stăm cu ochii
pe telenovela lor apocaliptică.
Chiar dacă ar fi atât de rău pe cât spun ei,
ce putem face noi ? Votăm, donăm bani...
- Nu te poţi frământa întruna. - Ai votat, iubito ? Fii sinceră.
Da !
- Nu contează. - Am votat. Nu ?
- Nu cred. - Eu cred că da. Am votat.
Nu ştiu...
Deci nu vă uitaţi la ştiri...
Ce faceţi ? Toată ziua.
Eu sunt acasă, cu copiii. În cea mai mare parte a timpului.
- Desigur. Aşa e. - Mă uit mult la "Dateline".
Ador emisiunea asta. Soţi care-şi omoară soţiile.
Se întâmplă foarte des în vacanţă. Când fac scufundări.
El îi deconectează ei tubul de oxigen când e sub apă.
Se întâmplă mai des decât crezi.
- De ce te uiţi la mine ? - De ce ne uităm toţi la tine ?
Lui Cameron îi plac reality-show-urile cu îndeletniciri masculine.
Bărbaţii ăia sunt tare urâţi.
Dumnezeule ! Sună foarte nasol, dar aşa e.
Nici cei din "Dateline" nu sunt tocmai atrăgători.
Măcar se omoară între ei. Voi la ce vă uitaţi, Ethan ?
La ce ne uităm ? La documentare...
- Uneori, la "Ted Lasso". - Ne place la nebunie "Ted Lasso".
- Vă place ? - Da !
- Desigur. - E foarte plăcut, nu ?
- Eu nu mă uit la "Ted Lasso". - Îl ador.
- Nu ? - Un tip tare de treabă.
Da.
E atâta conţinut acum... Miliarde de emisiuni şi seriale.
Noi încercăm să ţinem pasul. Te sufocă.
E prea mult. Ne distrăm unii pe alţii în timp ce lumea arde, nu ?
Suntem toţi nişte zombi.
Ador să mă uit la episoade în şir.
Eu, nu. Tu ?
- Mă rog... - Bun, deci...
Dacă nu pot să înot, măcar să mă bronzez niţel, nu ?
Poţi să iei unul dintre costumele mele de baie.
Da, mi-ar plăcea să înot. Ar fi minunat.
Nu voiai să te duci să aduci loţiunea solară ?
- Ba da. - Ai putea să i-o aduci.
Vin cu tine. Oricum trebuie să mă schimb.
- Încă un rând de Spritz, E. ? - Sigur. Mă ocup !
Încă un rând ?
Da, îi place să le comande înainte să se termine primele.
Ce...
Ce dracu' ?
Dumnezeule !
Cred că am avut un episod de disociere.
Vedeam o grămadă de feţe
de bărbaţi cu nişte frizuri foarte efeminate.
Şi pe urmă...
Te-am văzut pe tine şi parcă aveai ochi de rechin.
Total morţi ! Morţi-morţi !
Te pricepi de minune să exciţi un bărbat.
Cred că e pastila pe care am luat-o înainte de a mă sui în avion.
N-am apucat să termin.
Simt nevoia să fac o pauză.
Sex de după-amiază cu Tanya.
Tanya ?
Da ?
Ai mâncat toate pricomigdalele, nu-i aşa ?
Care pricomigdale ?
Cum te aştepţi să slăbeşti dacă "aspiri" cinci pricomigdale,
şi nici măcar nu-ţi aduci aminte ?
- Erau doar trei. - Erau cinci.
Ai băut şi şampania ?
Le ţine aici.
- Da. - Să-l probez...
Ascultă... Ştiu că nu ne cunoaştem prea bine,
dar îţi sunt foarte recunoscător că ai venit. Înseamnă mult.
Ethan n-a prea venit niciodată cu fete, aşa că sunt
foarte fericit că a găsit pe cineva. Cred că e minunat.
- Îţi mulţumesc că ne-ai invitat. - Cu plăcere.
- O să fie distractiv. - Aşa e.
- Mă duc să iau loţiunea. - Da.
Bine !
Ce zici ? Un pic cam strâmţi, nu ?
- Eu cred că-ţi vin bine. - Da ?
Nu găsesc loţiunea.
Probabil că au de vânzare lângă piscină.
- O mai caut. - Bine. Ne vedem jos.
Salut !
- Bunicul a căzut lângă piscină. - Poftim ?!
E bine. Dar cred că s-a lovit la cap.
S-ar putea să aibă o comoţie.
Ar trebui să doarmă cineva cu el la noapte.
- Să-l supravegheze. - Bună idee !
Îl punem în camera ta. Eu am chestii de serviciu.
La Los Angeles e ziuă. O să lucrez toată noaptea.
Aşa că... îl culcăm în camera ta. Bine ?
- Bine. - Mai e ceva ?
Nu.
- Luăm cina la opt ? - Sigur.
Bine.
Mare belea e tipul ăsta !
- Luci, cum te-a găsit ? - Pe internet. Am un profil.
Cineva mi-a trimis odată un mesaj pe Instagram
şi mi-a oferit 50 de euro pentru o poză a picioarelor mele.
Atunci mi-am dat seama că pot să fac o grămadă de bani
oricând vreau.
Să facem o partidă în trei. Îi luăm tarif dublu.
- Nu pot să fac asta. - O să fie uşor !
- Fac eu toată treaba. - Nu pot să mă culc cu un alt bărbat.
Sunt încă îndrăgostită de...
- Massimo. - Mai lasă romantismul !
Fii practică ! Stoarce de la ei tot ce poţi cât eşti tânără.
Ai nevoie de bani ca să faci muzică.
- Eşti atât de talentată... - Mulţumesc, Luci.
Da.
Deci ?
- Vrei s-o faci ? - Bine.
Vin cu tine, dar fără partidă în trei.
Mia ! A plecat !
- Pleacă ! - Grăbeşte-te !
Fă treaba mare în altă parte !
- Mia ! Arăţi uimitor ! - Adevărat ?
- Dumnezeule ! Arăt ca o târfă ! - Exact !
- Eşti nebună. - Nu !
Eşti frumoasă.
Ce faci ? Iau eu astea.
Bună seara, domnule şi doamnă Hunt ! Bine aţi venit !
Mikael ! Ea e soţia mea, Tanya.
Mă bucur să vă cunosc, doamnă Tanya. Ce mai faceţi ?
Am auzit multe despre dv.
E o plăcere. Cum aţi petrecut azi ?
A fost o... A fost o zi bună.
- O clipă... - Te-ai uitat azi la fotbal ?
- Ce este ? - Ţi-am zis să stai în camera ta !
Trebuia să mănânc.
Dumnezeule ! O să sară până în tavan.
Aşa !
Uite-o ! Mergem ?
De ce nu ? Să mâncăm.
Să vă conduc la masa dv. Urmaţi-mă, vă rog !
Am venit cu avionul tocmai de la Los Angeles.
Doar ca să fim aici, în Sicilia. Pentru că suntem sicilieni.
- Eşti siciliană ? - Da, din Catania.
Eşti măritată ?
Tată, las-o să ducă comanda, ca să pot bea şi eu ceva.
Fiul meu e mare grangur la Hollywood, aşa că nu ştie ce e răbdarea.
- Vă aduc băuturile. - Mulţumim.
- Scuze. - Mulţumesc !
Tată, trebuie să încetezi.
Care e problema ?
Ce faci ? Care e rostul ?
Flirtul e una dintre plăcerile vieţii.
Chiar crezi că ai vreo şansă cu oricare dintre femeile astea ?
- Nu fi mojic. - Spun doar că ai 80 de ani !
Sunt încă bărbat ! Şi tot îmbătrânesc,
dar femeile pe care le doresc rămân tinere !
E normal, nu ? Tu poţi să mă înţelegi.
Mai poţi să...
- Mai ai... - Dacă mi se mai scoală ?
- ... erecţii ? - Sigur. Uite-aşa !
- Pe bune ? - Albie !
Te mai masturbezi ?
Medicii spun că trebuie să te eliberezi o dată pe zi.
Altfel, ţi se înfundă.
Stai aşa... Medicii spun că trebuie s-o iei la mână o dată pe zi ?
Exact !
- Care medici spun asta ? - Trebuie să goleşti săculeţul.
Spun ei asta ?
O ştie toată lumea.
S-ar zice că trupul ar înceta, de la natură, să se mai simtă excitat
după ce ai trecut de vârsta procreării, nu ?
- La 50 te opreşti, şi gata. - 50 ?! Nu-i chiar atât de bătrân.
- Pare nedemn. - Apropo, sunt încă viril.
Încă pot lăsa o femeie însărcinată.
Nicio fată n-ar trebui expusă "bijuteriilor" unui bătrân.
De parcă ar fi fost vreodată cine ştie ce frumuseţe, la privit.
E un penis ! Nu un apus de soare.
Târfe !
Pe bune ?
Da.
Par a fi localnice.
Bună seara !
Zău aşa, omule ! Nu recunoşti o târfă ?
Atât de inocent... Exact ca în colegiu. Ethan era întruchiparea abstinenţei.
Ce tot spui ? Nu eram aşa.
Ba da, erai.
Nu. Glumesc, omule. Am glumit, bine ?
Puteai să ţi-o pui. E băiat frumos, nu ?
Iisuse, uită-te la tine ! Eşti chipeş. Eu ţi-aş trage-o.
Eşti prea dedicat muncii ! Nu ieşeai niciodată din cameră.
Şi acum e tot aşa.
Eu zic să împărţim salata de rucola şi cea de sfeclă,
apoi, poate, să luăm ravioli şi viţelul.
- Aş fi vrut să încerc peştele. - Morunul ?
Da.
- Nu, miroase prea tare a peşte. - Bine.
E morun, un peşte uşor. Nu miroase prea tare a peşte.
Poţi să-l comanzi mâine. Stăm aici toată săptămâna.
Bine. Da.
Sau putem lua morunul.
Să-l comandăm. Nu-mi place când miroase prea tare a peşte.
- Sigur. - Şi eu îl iau.
- Minunat ! - Sună bine.
Să-l comandăm !
- Vin, oameni buni ? - Da.
- Ce vrem ? - Mie îmi place alb.
Şi mie. Prefer vinul alb.
Nu ştiu de ce aplaudă.
- A cântat groaznic. - Mie mi s-a părut acceptabil.
Du-te !
Du-te acasă !
Simţi că ai reacţii întârziate sau că nu te poţi concentra ?
N-am nimic la cap. Şi n-o să se mai întâmple. A fost o căzătură mică.
- Oricum, ar trebui să dormi cu Albie. - Bine.
Cum e salata Caprese ?
Mi s-a spus că brânza de aici e făcută de o călugăriţă oarbă într-un subsol.
Am plecat. Ai grijă de tine.
Asta nu-i pensiunea bunicii tale.
E un hotel de cinci stele. Înţelegi, Patrizio ?
A dispărut. E o paraşută rapidă.
Ştii, eu...
Eu cred că n-ai nimic.
Nu te-ai lovit chiar atât de tare la cap.
Aşa că... ar trebui să plec.
Ne vedem mâine-dimineaţă.
- Noapte bună ! - Noapte bună, bunicule. Somn uşor.
Bună seara !
Mulţumesc.
- Ţi-a plăcut concertul ? - Da.
- Eşti foarte bun. - Mulţumesc.
- Prietena ta te-a lăsat singură ? - Se întoarce repede.
- Bună ! Eu sunt Giuseppe. - Mia.
- Şi eu cânt. - Da ?
Visul meu e să devin muziciană. Să compun şi să cânt.
E uimitor că asta e slujba ta. Pentru mine ar fi un vis frumos.
Ca să lucrezi într-un astfel de loc... trebuie să fii excepţional.
Ştiu să cânt la pian.
Trebuie să plătesc ?
Cât ?
- Cât să scot de la bancomat ? - Nu !
Mă confunzi.
Ştiu de ce eşti aici.
Ştiu un loc liniştit în care ne putem duce.
Numai că la miezul nopţii trebuie să fiu acasă.
Azi, lângă piscină, a fost mai vorbăreaţă.
Şi la cină a fost destul de agreabilă.
Acum, că e plin de bani,
crezi că regretă că s-a însurat cu "moartea plăcerii" ?
Cam, vreau să intru din nou cu ei pe FaceTime.
- Ce ?! - Te rog !
- Iubito, abia am închis ! - Ştiu, dar mi-e atât de dor de Emma !
Sigur că ţi-e dor. Dar nu despre asta e vorba.
Suntem în Italia, iubito. Bine ?
- Suntem în vacanţă. Doar noi doi. - Da...
- Trebuie să ne bucurăm de asta. - Bine.
Doar eu şi iubita mea.
- Ştii ce înseamnă asta. - Ce ?
Ai nevoie de ceva.
Trebuie să fii atacată cu gâdilături !
Te-am prins la înghesuială !
Nu ! Cam, te rog !
Cammy, opreşte-te !
Îi face vreun rău ?
Atacul gâdilăturilor !
Omul-maimuţă !
Nu.
Îţi mulţumesc că ţi-ai dat silinţa.
Ştiu că ei trăiesc într-un fel de bulă, dar sunt amuzanţi, nu ?
Nu votează, Ethan.
Ştiu. Ce naiba ? Nu citesc ştirile.
Nu citesc, punct. Despre ce vorbesc între ei ?
Asta se întâmplă când eşti bogat prea mult timp ? Ţi se atrofiază creierul ?
- Par fericiţi. - Nici vorbă. E o mască.
Presupun că e bine să ai prieteni "altfel".
Cred că noi suntem prietenii lor "altfel".
Prietenii lor "altfel" care trec drept albi.
Ai dreptate.
Când am venit amândoi aici, ca să ia şortul de baie,
s-a dezbrăcat de tot în mijlocul camerei.
În pielea goală.
- Şi tu... Tu unde erai ? - În baie.
Nu mi se pare atât de ciudat.
Se schimba şi-atât.
Nu vreau să vorbesc despre asta acum. Bine ?
Pentru că sunt... Da, nu e... Nu e momentul.
Da, aşa o să fac.
Fir-ar să fie !
- Bună ! - Bună !
- Cu cine vorbeşti ? - La muncă. Cu Bob.
Bob... De ce şopteai ?
Am crezut că te pregăteşti de culcare.
Ia ghici...
Uite ce am găsit !
Bine.
- Două pricomigdale ! - Da, minunat.
- Am mâncat doar trei ! - Grozav !
Ai mâncat la cină o panna cotta întreagă.
Mănâncă-le. Le-ai vrut.
- Acum nu le vreau. - De ce ? Ia-le, sunt bune !
Tanya, abia m-am spălat pe dinţi ! Şi vorbesc la telefon.
O să te sun eu mai târziu. Da.
- Poftim ! - Mulţumesc.
- Noroc ! - Noroc !
Când a venit vaporaşul tău, m-am dus pe chei.
Am vrut să văd cum arăţi.
- Şi ce părere ţi-ai făcut ? - Foarte chipeş.
Mulţumesc.
Şi eşti din Los Angeles. E uimitor.
Am visat mereu să ajung la Los Angeles.
E visul meu.
Adică...
Ar trebui să te duci.
N-am banii necesari.
Pari un om foarte drăguţ.
Dar acum trec printr-o perioadă foarte grea.
Aşa că...
Mi-e greu să fac conversaţie acum.
Dar eşti foarte frumoasă.
Mă bucur că eşti aici.
Atunci...