A FEHÉR LÓTUSZ 2. ÉVAD 5. RÉSZ
- Elmész a kedvemért? - Igen.
Igen.
Istenem!
- Halló! - Szia!
A melegek meghívtak minket Palermóba.
- Tessék? - A jachtjukon megyünk.
Két éjszakát töltünk Quentin palazzójában.
Talán partit is rendez nekem.
Kell majd pár csinos ruha. Van olyanod?
Van.
Biztos?
Igen, biztos.
Reggeli után indulunk, úgyhogy gyere le!
Oké.
Szia!
Harper!
Mi ez?
Mondd meg te!
Honnan van?
Tegnap találtam.
Hol?
Na jó. Ez nem az, aminek hiszed.
Nem csináltam semmit. Hallod?
Nem én voltam.
Hanem ő. Esküszöm az égre.
Szexelt a kanapén? Nálunk?
Kivel?
Azokkal...
az olasz lányokkal, akikkel a bárban találkoztunk.
Ők... tudod, prostik voltak.
Igen.
Találkoztatok két prostival a bárban, felhoztátok őket ide,
és Cameron szexelt velük a kanapén?
Nem emlékszem, mert... szét voltam esve, de...
Te mit csináltál? Csak... nézted?
Őszintén szólva én... csak ott ültem.
Én... készültem lefeküdni.
Bejöttek, aztán...
Nem is tudom. Nem emlékszem. Totál kivoltam.
Te hozzá se nyúltál a prostikhoz?
Nem. Nem szexeltem velük. Az egyikük...
egyszer megpróbált megcsókolni, de kiakadtam,
és nem történt semmi. Esküszöm.
Jó, figyelj, mollyztunk...
Tudom, hogy ez rosszul hangzik, de...
Igen, rohadt rosszul hangzik. Egy éjszakára elmegyek,
te meg prostikkal mollyzol?
És koton van a kanapén? Mi a szar?
Esküszöm, nem csináltam semmit. Jó?
- Nem hazudok. - Már hazudtál.
Nem hazudtam. Mikor hazudtam neked?
- Nem hazudtam. - De.
Sok alkalmat adtam tegnap, hogy elmondd, de te inkább kamuztál.
- Nem mondtam el mindent, mert... - Enyhén fogalmazva.
Cameron könyörgött, hogy ne áruljam el.
Passz. Féltem, hogy ha szólok, elmondod Daphne-nek,
és nagy ügy lesz a dologból.
Ettől féltél?
Sajnálom. Elszúrtam. Szólnom kellett volna.
Komolyan, igazából örülhetnél neki.
Mert én nem csináltam semmit. Pedig ami itt ment...
Ilyen körülmények közt sem csináltam semmit.
Csak... iszonyúan hangzik.
De... jó.
Ne keríts neki nagyobb feneket a kelleténél!
- Kérlek! - Jól van.
Nem csináltam semmit. Nem hazudok neked.
- Oké. - Tudod, hogy neked nem hazudok.
Oké.
Sajnálom.
Na jó, most elmegyek.
Találkozhatnánk még?
A napot a családommal kell töltenem,
de talán... ma este?
Igen. Igen, persze.
Rendben. Jól van.
Jó. Jól éreztem magam.
- Jó volt. - Igen, jó.
Igen.
Megvan... megvan a pénzem?
Pénz?
Kétezer egy egész éjszakára.
Bocs, de mi?
Ennyi jár.
Bocs, azt hittem, tudod.
Fogalmam sem volt.
Semmi baj.
Semmi baj, nem...
Nem baj.
Nem. Csak... bocs, én...
nem csináltam még ilyet.
Szóval... nem tudom, én nem...
Nem tudtad. Nem tudtad.
Igen.
Semmi baj. Jól éreztem magam. Tetszel nekem. Kedves vagy.
Nem kell kifizetned.
De. Most már... bűntudatom van. Szóval...
Csak van egy pasi, aki kéri majd a pénzt,
és ő őrült, tudod.
Jó, elmegyek a bankba.
Hozok pénzt a... bankból, és...
Nem kell. Találkozhatnánk még, vagy...
Nem akarsz velem találkozni. Megértem.
- Szeretnék... - Megértem.
Szeretnék még találkozni veled. Feltétlenül.
- Tetszel nekem. - Te is nekem.
- Szuper. - Szuper. Akkor...
Ne haragudj, azt hittem, tudod.
Nem, az én hibám.
- Szia! - Akkor később!
Tegnap beszéltem Billy Offerrel a házasság érvénytelenítéséről.
Hogy nem láttam a jeleket, Portia?
- Szerinted óvatlan vagyok? - Nem.
Néha arra gondolok, mégiscsak meg kellett volna nyitnom
a szegények wellness-központját azzal a maui nővel.
Mert ő valódi gyógyító volt. Egy hiteles ember.
Csak tudod, néha azt gondolom, a gyógyítók kicsit boszorkányok.
Talán megátkozott.
Hogy telt az éjszaka? Jól szórakoztál?
El kell mennem a bankba. Szükségem van euróra.
Persze.
- Tudok adni kétszázat. - Annál több kell.
- Mire? - Mindegy. Valamire.
Nem tudom. Számít?
Bankba kell mennem.
Mi van?
Nézd, ki van itt!
Ezek még lógnak nekünk.
- Daph haragszik rám. - Bizony.
Nélkülünk buliztak. Helytelen.
Igen, ezért kocsit béreltem, hogy menjünk fel az Etnára.
Megnézhetnénk pár borospincét, kis iszogatás, borkóstolás.
Állítólag a bor tele van vulkáni ásvánnyal.
Bizony. Egészséges bor.
Leihatjuk magunkat, és holnapra a bőrünk,
a hajunk és a körmünk ragyogni fog.
Mit szóltok hozzá?
- E? - Persze.
- Ha Harpernek is jó. - Igen, miért ne?
Rúgjunk be! Talán molly is akad, úgy jó a buli.
Ingyen reggeli mindennap? Benne vagyok.
Én is.
Szerencsés hetünk van. Érzem.
Érzed? Én is.
A fiú gazdag és nagyon ártatlan.
Mire gondolsz?
Arra gondolok,
hogy talán mégsem lakolunk meg.
Jaj, ne! A banya!
Elnézést!
- Elnézést, hölgyem! - A nevem Valentina.
Tegnap játszottam Giuseppe helyett.
Isteni volt. Kérdezd meg a csapost! Vagy bárkit.
- Megismétlem ma is. - Nem.
Eszedbe se jusson!
- Nem kell új zongorista? - Nem. Giuseppe nem halt meg.
Nem. Csak rosszul reagált egy gyógyszerre,
de csütörtökön újra jön.
- Csütörtökön? - Ne menj a zongora közelébe!
Jó, később még megbeszéljük.
- Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól.
Terheltek a szobaszámlámra?
Nem sokat. Csak egy kis kaját. Talán baj?
- Nem. Egy kis kaja belefér. - Köszönöm.
Talán cserébe ne menj a fiam közelébe.
És semmi esetre se beszélj neki...
tudod, rólad és rólam. Rendben?
- Bejártok apám szobájába? - Nem!
Nem?
Csak egyszer. Letusoltunk.
Ne járjatok be apám szobájába! Ez nem fér bele.
Itt akartok lebzselni?
Jó, de ne okozzatok zűrt! Rendben? Kérlek!
Rendben.
- Kellemes napot! - Neked is.
Te jó ég! Szia!
- Szia! - Szia!
Te... elmész?
Palermóba megyünk két éjszakára.
De aztán visszajövünk.
Igen. Csak bocsánatot akartam kérni a tegnapiért.
Úgy terveztem, hogy együtt leszünk.
Csak tudod, nem tudtam elszabadulni, és...
Nem. Semmi gond.
Láttam, hogy elfoglalt vagy.
Hát igen... elfoglalt.
És úgy láttam, te is elég elfoglalt voltál.
Igen.
- Igen. - Hát...
De tényleg, legyen jó életed!
Igyekszem. Neked is.
- Szia, Portia! - Szia!
- Szia, Isabella!
- Hogy vagy? - Remekül, és te?
Jól, köszönöm.
Nagyon jól áll a bross.
Köszönöm.
- Tetszik? - Igen, nagyon.
- Gyönyörű. - Örülök neki.
Csillag a csillagon.
- Jössz, drágám? - Igen.
Srácok!
Bocs.
Kezdjük az Etna biancónkkal!
Gyümölcsös ízű bor, szilvás és fügekaktuszos jegyekkel.
Kérek még.
- Csirió, partiarcok! - Csirió!
A "dolce vitá"-ra!
Csirió!
Mi a következő?
Fincsi.
Tommaso, gyere, köszönj ide!
Jó napot! Tommaso vagyok, a kapitány.
Örülök, hogy eljöttek. Érezzék jól magukat!
- Maga kötötte a sapkáját? - Egy nyikkot sem tud angolul.
Időnként olaszul sem.
Gyönyörű ez a hajó. De megy ennél gyorsabban is?
Tommaso! Gyorsíts!
Körbevezet odalent.
Szerintem az unokaöccse és Portia
jól kijönnek egymással.
Igen.
Jó, ha tud játszani egy vele egykorúval.
Meghalok a kíváncsiságtól. Hogy kötött ki Szicíliában?
Apám 1982 körül költözött ide.
Aztán úgy 32 éves koromban meghalt a vén csóka,
és rám hagyta a csodás villáját és a véget nem érő fenntartását.
- De szeret itt élni, igaz? - Igen.
Szicília nagyon csábító tud lenni.
Gyere! Megmutatom a hálószobákat.
Nagyon durván puccosak.
Hé, Rocco!
Igen?
Gondolkodtam, és egy csere mellett döntöttem.
- Csere? - Igen.
Arra gondoltam, átteszlek a recepcióról...
a parti klubba.
Szívesebben maradnék a recepción.
Miért küldesz le a partra?
Mert folyton cseverészel, nem figyelsz oda,
és mások figyelmét is eltereled. Meghoztam a döntést.
Jól áll majd az uniformis. A strandon jól lehet flörtölni.
Rocco! Légy szíves!
Hihetetlen! Mi a szart csináljak én a parti klubban?
Melyik a kedvencetek? Az enyém az Eruzione.
Az ízlett...
abban az üvegben. Melyik volt az, Cam?
Nem emlékszem. Veszünk egy ládával.
- Van egy kérdésem. - Igen? Éspedig?
Feküdtetek már le ugyanazzal a lánnyal?
- Tessék? - Tessék?!
Csak kíváncsi vagyok.
- Ez most honnan jött? - Igen.
A fősulin? Na, most őszintén!
Nem igazán volt átfedés, tudod.
Más körökből merítünk.
Tényleg? Soha nem hívtatok fel lányokat a koleszba?
- Pucér twisterezni? - Pucér Twister?
Ugyan! Egy orgiát se tartottatok? Áruljátok el!
- Igen, Cam. - Nem...
- Tartottatok orgiákat? - Csak álmaimban.
- Soha egy édeshármas? - Nem.
Nem emlékszem rá. Ugye?
Cam mindig megdugta, aki nekem tetszett,
még mielőtt eljutottam volna oda. Ha tudta, hogy tetszik,
beelőzött, és egy héten belül lefeküdt vele.
Cameron! Bunkóság!
Súlyos mimetikus vágyakozásban szenvedsz.
Az meg mi?
Ha egy magasabb státuszúnak kell valami,
valószínűbb, hogy neked is kelleni fog.
Te nem voltál nálam magasabb státuszú.
Régen talán nem.
Bár okosabb voltam nálad.
Talán azt hitted, ha megdugod a barátnőmet, okosabb leszel.
Volt olyan, hogy néztétek egymást szex közben?
Jézusom!
- Én és E? - Igen.
Harper, mi ez a faggatózás?
Fősulisként nem volt saját szobánk. Szóval, valószínűleg igen.
Nehéz levetkőzni a régi szokásokat, mi?
Benézünk még egy borospincébe?
Igen.
Gyertek, menjünk!
Isten hozta Palermóban!
Meglátja, csodálatosan bizarr lesz.
- Sziasztok! - Hahó!
Hol jártatok?
Körülvezetett a kabinban.
Ennyi ideig?
Szexeltetek a hajón.
- Azt csináltátok. - Nem.
Irigyellek.
Mi történt a fejeddel?
Beütöttem az éjjeliszekrény sarkába, amikor kerestem a táviránytót.
Csak egy kis karcolás. Egy martini után jobb lesz.
Azt hiszem, a medencénél ebédelek.
- Miért nem velünk? - Ott van az a lány.
A tegnap esti.
Tudod, nem tudom, jó ötlet-e, ha ennyit vagy együtt
azokkal a lányokkal.
- Miért? Mi a gond? - Szerintem az, hogy eszkortok.
- Te honnan tudod? - Hát mert...
Mert mi?
Mert nem most jöttem a falvédőről, elég nyilvánvaló.
És ha azok? Lefekszel az eszkortokkal,
aztán elítéled őket?
Ki mondta, hogy lefekszem velük?
Biztos mindkettőtökkel előfordult.
Albie, nem hiszem, hogy anyád örülne,
ha tudná, hogy két eszkorttal mászkálsz Szicíliában.
Anya annak nem örül, hogy megcsalod
bárkivel, aki kapható rá.
Elég képmutató tőled, hogy elítéled őket.
Nem ítélem el őket. Csak rád próbálok vigyázni.
Biztos nem akarnak eszkortok lenni.
Csak szegények. Egy nyomorult rendszer áldozatai.
A nők sem mind szentek, Albie. Olyanok, mint mi.
Kellemes ebédet!
Hova mész?
Apa, mi ütött beléd? Az előbb majdnem...
- Majdnem mi? - Tudod jól.
Próbálom megbékíteni Albie-t és a többieket,
és ez... tudod, nem tenne jót neki.
Nem vonhatsz felelősségre minden szavamért.
Agyrázkódásom van. Beütöttem a fejem.
Aha.
Jézusom! Tessék!
Tetszik.
Mi a szar? Elmondtad neki?
Otthagytál egy óvszertasakot, basszus. Megtalálta.
- Mi? - Igen.
Mit tehettem volna? Azt hitte, én voltam.
Szerintem még mindig azt hiszi.
A fenébe!
- Hogy lehet azt otthagyni? - Nem tudom, vágod?
- Cameron! - Bocs. Én...
Megyek.
Megjöttünk. Segítenétek vinni a csomagokat?
Kösz.
- Jól vagy? - Igen.
Bivalyerős.
Elnézést a táska miatt. Próbáltam keveset hozni.
Ne aggódjon, semmi gond.
Mi van ebben, egy hulla?
Ez az én szobám.
Jézusom!
Ez komoly? Micsoda medence!
Ezek aztán jól szituált melegek!
Tudod, jó érzés rájönni, hogy valakinek van pénze.
Akkor nem kell félned, hogy a tiédet akarja.
- Biztos nagy megkönnyebbülés. - Igen. Az.
Ejha, ezt nézd! Istenem! Ne lopj el semmit!
Jöjjenek csak!
Te jó ég! Biztos egy vagyont költött erre a helyre.
Igen, egy kisebbet. Reméltem, hogy kapok műemléki támogatást,
de akkor meg kellett volna nyitni.
Az viszont kizárt dolog.
Persze. Nem kellenek ide turisták.
Nem. Turisták nem, de ön igen.
Jöjjön! Üljön le! Kér teát? Moscatót?
Egy korty Moscatót kérek.
Nos. Miután hallottuk a szerelmi élete történetét,
úgy döntöttünk, ön olyan, mint egy Puccini-opera hősnője.
Már mondtam.
Igen, de... ez most bóknak vegyem?
- Igen, az. - Tényleg?
Úgy döntöttünk, illene önhöz,
ha elvinnénk az operába. Ma este
a "Pillangókisasszonyt" adják, ami egyszerűen csodás.
Lenne hozzá kedve?
- Az operára! - Az operára!
Opera? Rohadt szar ötletnek tűnik.
Szóval szerintem mi...
lépjünk le, és körbevezetlek a városban.
Keresünk egy kis bajt.
- Hogy vélekedsz? - Úgy vélem, jól hangzik.
- Kigúnyolod a beszédemet? - Egy kicsit.
Oké, le vannak szarva.
- Igen. Talán. - Jó.
- Csak... sötét. - Sötét. Oké.
Elmentem a bankba. Megvan a pénz.
- Jól érezted magad az este? - Nagyon.
- Nagyon is. - Én is. Mi lesz ma este?
Hát... Nem zavar, hogy fizetnem kell. Csak...
Csak nem szeretnék részese lenni egy olyan felállásnak.
Tudod, hogy kihasznál téged egy pasi.
- Tudod, hogy értem? - Igen.
Igen, de... nem kell pénz. Kedvellek.
- Igen? - Igen. Nagyon.
Hé!
Isabella! Ismered Salvatorét?
- Igen. Szia! - Jó estét!
Jó estét!
Mostantól Salvatore dolgozik velünk a recepción.
És Rocco?
Rocco...
Ne aggódj, őt áttettem a strandra.
Tudom, hogy feszélyezett, és elterelte a figyelmed.
Salvatore jobban illik ide.
Rendben, Valentina. Akkor ott leszek?
Menj! Igen, menj!
Rendben.
Hát ez egészen elképesztő!
Nem hihetetlen? Végre szabadok vagyunk, csak mi ketten.
- Szereted az arancinit? - Az arancinit? Ja, tökre.
Szuper.
Mi az?
Basszus már!
Rizsgolyó.
Igen.
Rizsgolyó. Imádom a rizsgolyót.
Naná, te kis cafka.
Itt adják a legjobb rizsgolyót.
A világon a legjobbat. Nagyon fog ízleni.
- Ide üljek? - Igen. Nézzen fel!
Szent isten!
Hé! Ki az a nő? Szicília királynője?
Igen.
Kezdődik.
Dobok egy sárgát. Majd jövök utánatok.
- Jó. - Rendben.
Egy pillanat! Mindjárt jövök. Bocs.
Oké.
Ne nézz rám így a feleségem szeme láttára!
Nem érdekel. Hol a pénzem?
Tudom. Nyugi. Megkapod a pénzed.
- Csak sok dolgom volt. - 1300 euró.
Ezerhárom... az semmi.
Csak el kell mennem a bankba. Jó? Nyugi!
- Nem. Add meg a számod! - Nem.
- Add meg! Kérem a számod! - Nem. Jézusom!
A feleségemmel vagyok itt. Nem tehetem. Nem is beszélhetek veled.
- Szia! - Szia!
Bocs.
Ki volt az?
Tartozik nekem.
- Kibérelt? - Igen.
És nem fizetett?
És Alessio kéri a pénzt.
Fenyeget, meg...
- Én tudok tenni valamit? - Nem. Ez nem a te bajod. Tényleg.
Rendben.
- Igazából nem lehetsz meglepődve. - Min?
Hogy egy eszkorttal mászkál.
- Hogyhogy? - Normalizáltad a számára.
Igen, ahogy te az én számomra.
Én sosem mászkáltam prostikkal.
Én sem mászkálok velük.
Dom! Nem konkrétan azzal a prostival mászkáltál?
Kulcsot adtál neki a szobámhoz.
Ugye tudod, hogy miattad lettem ilyen?
Engem okolsz a helyzetedért? Ez durva.
Azt hiszed, te olyan diszkrét voltál? Tényleg?
Hányszor hallgattam, hogy anya álomba sírja magát!
- Ne viccelj már! Mindenki tudta. - Nem.
Mindenki tudta.
- Mindenki tudta. - Remek volt a házasságunk.
Szent isten! El vagy tévedve.
Pokollá tetted az életét egész gyerekkoromban.
Amnéziás vagy?
Ha pokollá tettem az életét, miért maradt velem?
Dunsztom sincs. Ennyi telt tőle. Ő egy...
- Mártír volt. Nem tudom. - Szeretett.
Keserű nő volt. Keserű nőként is halt meg,
és tudott mindenről, amit tettél.
Hidd el! Túlságosan el voltál foglalva magaddal, hogy észrevedd.
Igen, és tudod, mit?
Nem okollak téged a helyzetemért, pedig rohadtul megtehetném.
Mert nem mutattad meg, hogyan szeressem a nőket.
Nem mutattad meg, hogyan néz ki a meghittség.
Nem mutattad meg, hogyan legyek önzetlen.
Neked mindig te voltál a legfontosabb. Mindig. Én is így voltam vele.
Szerettem anyádat. Ő is engem.
- Ez nem ilyen egyszerű. - De igen.
- Csirió! - Csirió!
A vulkánokra, és a múlt, a jelen és a jövő édeshármasaira.
Az ember fiatalkorában kitombolja magát,
aztán maga mögött tudja az egészet.
Passz. Nem biztos, hogy ez így működik.
Tudom, de így kellene.
Ez olyan, mint a kaja. A rosszullétig telezabálod magad.
Megesküszöl, hogy többé egy falatot sem eszel, aztán...
pár nap múlva újra megéhezel.
Nos, Harper.
Egész nap szívóztál E-vel és velem. De veled mi van?
Mi van velem?
Csináltad édeshármasban? Na?
Talán.
- Tényleg? Kivel? - A barátnőmmel, Paolával.
- Paola? - És egy Oscar nevű sráccal.
San Juanban történt.
Az unokatestvéreid voltak?
- Nagyon vicces. - Aha.
Na jó. Hány éves voltál?
Nem tudom. Ez még... a főiskolán történt.
Jó kislány voltál vagy rossz kislány?
Hát, rossz nem voltam, de élvezkedtem.
Főiskolás koromban.
Főiskolás korodban?
- Miért, most nem? - Hát, nem könnyű...
Tudod, Ethan...
Ethan szereti a pornót.
Nehéz azzal versenyezni, hogy hárman veszik kezelésbe a gyakornokot,
mert nem fogadott szót a főnökeinek.
Visszavehetnénk a borfogyasztásból.
Ne vegyünk vissza! Folytassuk!
- Ja, tökre! - Igyunk még!
Igen. Miért is ne?
- Pincérek. - Oké.
Lássuk, mijük van.
Kicsit forgassa meg!
- Tökéletes. - Jó lesz?
- Hogy hívják?
- Luca. - Igen.
- Az én nevem Harper. - Örvendek.
Örvendek.
Ez nem a bár.
Szomorú így, zene nélkül.
Igen, tudom. De csak két napig.
Hadd játsszak neked! Tényleg jó vagyok.
Nagyon kitartó vagy. Már mondtam, hogy nem.
Ha azt mondom, nem, az nem.
Meleg vagy, mi?
- Tessék? - Nem baj.
Én is kicsit meleg vagyok. Szerintem minden nő az.
És... van barátnőd?
Szeretnéd, ha lenne?
Add nekem a munkát... és ígérem...
mi ketten elszórakozunk.
- Ennek a beszélgetésnek vége. - Ne légy ilyen merev!
Ez a te bajod. Rideg vagy.
Én ellazíthatnálak egy kicsit.
Segítsünk egymásnak!
Azt mondod, szereted a nőket. Akkor segíts egynek!
Ma és holnap este játszhatsz.
De aztán nem akarlak látni többet.
- Világos? - Világos.
Köszönöm, Valentina! Köszönöm szépen!
Isteni leszek. Meglátod. Bombasztikus.
Köszönöm, Valentina! Kösz.
- De nehogy megbánjam! - Köszönöm.
Menjünk!
Életemben nem ettem ilyen gyorsan. Igazad volt.
Nem ettem még ilyen finom rizsgolyót.
- Tényleg? - Igen.
Palermo csodás. Komolyan! Annyi minden történik itt!
Azt hiszem, van itt egy klub valahol.
Csak kicsit korán van. Hajnali kettő körül indul be a buli.
Hé!
- Menj tovább! - Tessék?
- Gyerünk, nyomás! - Mi történt?
Menj!
Oda, be mögé!
- Várj, mit csinálsz? - Ide. Bukj le! Nyugi!
- Mi az? - Jól vagy?
Miért futottak utánunk?
Na jó. Megúsztuk.
Várj! Ez mi volt?
- Hát, nem hoztam pénztárcát. - Kifizettem volna.
- Nem. - De.
Nem kértelek volna erre. Hölgy vagy.
Amúgy hogy tudtál ebben futni?
Hát, rohadtul fáj a lábam.
- Igen? - Igen.
Nem gond, majd megnyalogatom, ha akarod.
- Tényleg? - Megmasszírozom kicsit.
Rendben. Kösz.
Szia!
Szép.
- Hova tűntek? - Szivart keresnek.
Jól vagy?
Azt hiszem, történt valami.
Amíg Notóban voltunk.
De mi?
Bármi is volt, biztos nem nagy ügy.
És ha mégis történt valami, te...
csak tedd, amit kell, hogy jobban érezd magad.
Van egy edzőm a városban. Lawrence. Nagyon jóképű.
Szőke, óriási, kék szeme van.
Nagyon jó a humora is.
Néha többet vagyok vele, mint Cameronnal.
Őt lefoglalja a munka.
Nagyon cuki. Mutassak róla képet?
- Ezek a gyerekeid. - Tényleg?
Hoppá.
Majd kikeressük.
Mindegy, a lényeg... Lehet, hogy kéne neked egy edző.
Ez a legjobb fagyi Taorminában.
- Tényleg? Csak Taorminában? - Nem, egész Szicíliában.
- Hát... - Igen.
Remélem is, mert vagy egy óra volt hozzájutni.
Lucia!
Jaj, ne!
Mindjárt jövök. Várj meg itt! Rendben?
Oké. Jó.
Mi van?
- Jól szórakozol? - Igen.
- Miért nem írsz vissza? - Sétálok.
- Miért nem írsz... - Mi a szart művelsz?
Bocs.
Ki volt ez?
Alessio.
- Minden rendben? - Nem akarok beszélni róla.
Jól van.
Szegény Pillangókisasszony!
Szeppuku.
Átérzem.
Gore Vidal, aki a barátom volt...
Régen ő aludt abban a szobában, amiben most ön.
Egyszer azt mondta: "A barátságot megértem."
"A délutáni vásárolt szexet megértem,"
"a szerelmi viszonyt viszont nem."
Én is ilyen vagyok.
Soha nem volt szerelmes? Soha?
De, egyszer. Aztán benőtt a fejem lágya.
- Fiatal voltam. - Ki volt az illető?
Történetesen egy amerikai.
Nyughatatlan voltam, túl sok beatköltészetet olvastam.
Elmentem csavarogni az amerikai nyugatra,
remélve, hogy megbotránkoztatom apámat.
Találkoztam egy fiatal cowboyjal Wyomingban.
Fülig beleszerettem.
Nyilván heteroszexuális volt, és abszolút nem érdekeltem,
ami csak fokozta a kínzó gyönyört.
Bármit megtettem volna érte.
Az a furcsa, hogy 30 év után még mindig így van.
És mi történt vele?
Hát megöregedett, ami bár megbocsáthatatlan,
szigorúan véve nem az ő hibája.
Azt a cowboyt leszámítva a szerelem sose volt az Achilles-sarkam.
Az mindig is a szépség volt.
- Én a szépségért élek. - Tudom.
Így van.
Meg is halnék a szépségért. Ön nem?
Nem akarnék olyan világban élni, amelyben nincs szépség.
Hát...
Nem is kívánhatna szebbet... ennél itt.
A szépségre!
- Kér cigit? - Igen.
Durva egy éjszaka volt, nem?
Hihetetlen, hogy majdnem letartóztattak miattad.
Én magasról leszarom, de te az űrből szarod le.
- Zavar talán? - Nem.
Hát, ez még semmi.
- Visszajövök. - Nem jössz be?
Még megteszek valamit a nagybátyámnak, de...
- Ne zárd be az ajtódat! - Oké.
Itt Abby. Most nem tudom felvenni,
hagyj üzenetet!
Bocs.
Magyar szöveg: Lippai-Nagy Dóra Iyuno