Б Е Л И Я Т Л О Т О С
Похищения
Какво правиш?
Струва ми се, че не ми вярваш.
Вече се побърквам. Не е честно да не ми вярваш.
Кога съм те лъгал?
Вярвам ти. - Очевидно не,
иначе нямаше да се държиш така.
Тъпо е. Винаги сме били искрени един с друг.
Стига вече.
Не сме били искрени един с друг.
Не сме ли? - Не говорим откровено за...
За кое?
За това, че вече няма привличане помежду ни.
Или поне аз не те привличам.
Разбирам, че сега си на върха,
можеш да спиш, с която искаш...
Спри с тези глупости!
Логично е да искаш да спиш с проститутка,
като си на сухо. - Не съм спал с нея!
Не ми е проблем изневярата...
Не е имало изневяра!
... а това, което тя казва за нас.
И какво казва?
Че може би нещо е умряло.
Още сме млади да живеем като старци, Итън.
Сигурна съм, че не ти се иска тази част от живота ти да е приключила.
На мен не ми се иска.
Събра ми се много. С работата беше лудница и...
Добре.
Не знам...
Може да работим върху това.
Желаеш ли ме изобщо?
Обичам те.
Това е... страшно депресиращо.
"Обичам те" е депресиращо?!
Не.
И аз те обичам.
Няма ли да ходиш да тичаш?
Не знам.
Искаш ли кафе? - Да, моля.
Тя е убедена, че сте правили нещо лошо, докато бяхме в Ното.
О, нещо лошо?
Какво например? - Знам ли.
Какво правихте този път? - Казах ти, купонясвахме.
Колко здраво? - Много здраво, скъпа.
Така ли? - Ама много здраво!
Защото ти ме изостави.
Заряза ме. - Така ли?
И сега ще си платиш.
Ами ти? Изчука ли се с някого в Ното?
С някой дебел миризлив италианец с мръсен пишок?
С всички до един.
Ах ти, малка...
Ще си платиш.
Как беше операта?
Тя умря.
Коя? - Мадам Бътърфлай.
Твоята вечер как мина? - Беше забавно. Да.
Едва не ни арестуваха. Не си платихме аранчините.
Та така. - Те са по един долар.
Знам.
Може би трябва да забавиш темпото с това момче.
Защо?
Заради връзката му с чичо му.
Какво за нея?
Не мисля, че той му е чичо.
Чичо му е.
Защо го казваш?
Просто... имам силно вътрешно усещане.
Добре.
Порша... Като те гледам,
виждам себе си на млади години.
Като бях малка,
майка ми ме обличаше като кукла.
И винаги бях малката кукла,
която чака някой да играе с нея.
Когато душата ти е пуста и нямаш посока,
се озоваваш на шантави места.
Но въпреки това си изгубена.
Какво се опитваш да кажеш?
Вземи се в ръце, Порша.
Добро утро, дами.
Мимоза с ананас? - Да.
Разбира се.
Как спахме? - Не много добре.
Носеха се странни звуци в нощта.
О, не. Трябва да си свежа,
довечера си почетният гост.
Днес е големият ден. Ще посетим родните земи.
Ще е яко, ако намерим кръвни роднини.
Марти Фиорина направи нещо подобно, но в Пулия.
И откри всичките си далечни роднини.
Направили си тържествен обяд, пили вино, снимали се...
Истинско завръщане у дома. Звучи приятно.
Намерих ни преводач. - Добре си се сетил.
... загадката на седмицата и после трябваше да се върна нагоре.
След това отидохме да плуваме, хапнахме
и пихме чудно кафе.
Добро утро. - Добро утро.
Оставяли ли са плик за мен?
За Лучия Греко. - Не, не мисля.
Не знам за такова нещо. Салваторе?
Салваторе! Някой оставял ли е плик за Лучия Греко?
Не, съжалявам.
Какъв задник!
Хареса ли ти изпълнението ми вчера? Добра съм, нали?
Съжалявам, нямам време.
Моля ви, оставете ме.
Хей!
Какво се опитвате да направите?
В смисъл? - Да изкръшкате от плащането ли?
Не ви ли е платено? - Дължите ни 1300 евро.
Спокойно, имаме пари.
Не знаех, че не ви е платено.
Здравей. - Здравей.
Салваторе?
Би ли отишъл в голямото фоайе?
Там няма никого.
Джовани е там.
Тогава иди да видиш дали мама праска се е опрасила!
Хайде. - Както кажеш.
Днес е рожденият ми ден.
Така ли? Честит рожден ден! Не знаех.
Благодаря. Мислех си...
Може би, ако нямаш други планове,
по-късно, след работа...
Дали би искала да излезем да пием по нещо?
Ако си заета, разбирам. - Не съм, да го направим.
Да? - Да.
Чудесно! - Честит рожден ден!
Поздравления! - Благодаря.
Защо си тук?
Отвън има хора, на които да помогнеш.
Здрасти.
Какво?
Видях те да говориш с проститутките.
Имам махмурлук. Днес мога само да лежа на плажа.
Да. - Да се детоксикирам.
Спри да ме будалкаш. - Не те будалкам.
Мога да ти обясня, но може ли да не говорим точно сега?
Хубаво. Вече претръпнах.
Не ми пука.
Само като видях надениците, ми се повдигна.
Божичко!
Извинявай. - Ужас!
Уплаших ли малкото бебе?
Искаш ли да се разходим с колата?
Ще отидем в Чефалу, ще пием "Перони",
ще хапнем сладолед... Какво ще кажеш?
Става.
Само искам да се върнем за партито.
Да, ще се върнем, не се притеснявай.
Вземи си нещата и те чакам.
Взех кредитната карта на чичо, така че...
Добре, хайде.
Мамка му! - Извинявай, беше на шега.
Много си гаден!
Леле!
Шапката...
Няма ли да е невероятно,
ако наистина намерим далечни роднини?
Би било чудесно. Само не падай, преди да се качиш в колата.
Много ти благодаря. - Това е Лучия.
Тя ще ни превежда.
Това са баща ми Доминик и дядо ми Бърт.
Приятно ми е. Добро утро.
Здравейте. - Здравейте.
Виждал съм ви наоколо. - Да, аз винаги съм наоколо.
Обичам този хотел. - Лучия?
Само секунда.
Алби, мислех, че имаш предвид човек, който работи в хотела.
Проблем ли има?
Не знам дали това е добра идея.
Тате, тя ще дойде с нас, така че се дръж любезно.
Преиграваш. И се издаваш.
Какво издавам? - Че си спал с нея.
Не искам тя да идва.
Какво ти става? Не може ли да се държиш нормално?
Стегни се!
Добре, хайде да тръгваме.
Явно познавате персонала.
Да, той е брат на моя приятелка.
Благодаря.
Разкажи ни за себе си, скъпа. Откъде си?
От Катания.
Откъде знаеш английски толкова добре?
От училище и... от работата ми.
С какво се занимаваш?
В туристическия бранш съм.
Чух, че безработицата тук е висока.
Чудесно е, че имаш работа.
Благодаря. Да, късметлийка съм.
Много ми се ходи на масаж.
Искаш ли да отидем днес? - Може.
Ще се обадя да питам имат ли часове.
Пич!
Може ли да седнем тук?
Прецакваш ме отвсякъде. - Защо?
Харпър е сигурна, че съм й изневерил.
Но не си. - Знам.
Не може ли поне да потвърдиш пред нея?
Здравейте. Имате ли свободни часове за масаж за двама днес?
Добре.
Да.
Дафни Съливан, стая 109.
Благодаря.
Записах последния свободен, но е сега.
Сигурна ли си, че не го искаш? - Отстъпвам ти го.
Все пак ще се върнеш в къща, пълна с деца.
Добре, аз тръгвам. Ще използвам парната баня.
Добре. - Ще се видим след няколко часа.
Няма защо да бързаш. - Чао.
И., да си вземем питиета?
Не, благодаря.
Аз ще дойда. - Искаш ли?
Да, хайде да вървим.
Имаш ли някакви цели?
Какво?!
Цели ли? - Да.
Твоите цели какви са? - Не знам.
Да съм доволна.
Това би било хубаво.
Според мен трябва да се живее за мига.
Поне аз така правя.
Кой знае дали ще сме живи утре.
Да...
Така си е. Светът е яко сбъркан.
Какво му е?
Шегуваш ли се?
Мен пък ме кефи.
Буквално всичко се разпада.
Да не предпочиташ да живееш в Средновековието,
когато са се клали на поразия?
Били са по-зле и от ИДИЛ или други подобни.
Цяло чудо е, че са останали живи хора в Европа.
Масово са се кълцали на парчета
и са се горили на клада.
Готов съм за още една бира.
Казвам само, че ние сме късметлии.
Живеем в най-хубавия период от историята на света,
на най-хубавата планета.
Ако не си доволна от този живот,
никога няма да бъдеш доволна.
Така че хайде да се насвяткаме.
Идвай.
Аз ще взема това. - Чакай.
Нищо особено.
Не се учудвам, че всички са заминали.
Какъв ли щях да съм, ако живеех тук?
И ти щеше да си заминал.
Има хора, които остават, и хора, които напускат.
Значи аз съм от напускащите?
Защото имаш приключенски дух, наследил си го от мен.
Така... Няма да повярвате.
Тази жена каза,
че тук все още живее семейство Ди Грасо.
Познава ги. - Не може да бъде!
Невероятно!
Живеят надолу по пътя, даде ни адреса.
Да вървим.
Какво има? - Алесио.
Проследил ни е дотук?!
Да вървим, Алби.
Тръгвай, моля те. - Проблем ли има?
Татко, хайде пали.
Какво?
Ще ми кажете ли какво става?
Едни типове ни следят. - Кои са?
Познати на Лучия.
Какво да правя?
Спри колата.
Ще говоря с него.
Какво да правим? - Не знам, тате.
Ей! Какво става тук?
Ще отида с него. - Няма да допуснем това.
Ще се оправим с него. - Не можете.
Да извикаме ли полиция?
Полиция?! Не, не.
Няма защо да се безпокоите за мен.
Той е ядосан, трябва да говоря с него.
Не можем да те пуснем.
Но и няма да ескалираме нещата.
Не си разваляйте деня. Идете при роднините си
и... ще се видим довечера.
Нали? Аз ще се оправя.
Сигурна ли си? - Да.
Добре.
Ще ти се обадя. - Добре.
Не се тревожете.
Какво, ще ги оставите да я похитят ли?
Тя така иска, тате.
О, не!
Не тръгвай с него!
Отивам до стаята да си взема шапката.
Ехо?
Един момент. - Ехо?
Мамка му!
Леле, много си нетърпелив! - Защо си сложила резето?
Не знаех, че съм го сложила. - Явно си.
Навик, предполагам. - Откога ти е навик?
Ударих един шот текила и не мисля трезво.
Пила си текила и си се качила да си вземеш шапката?
Да, напече ме. Хайде да слизаме.
Тази врата защо е отворена? - Отворена ли е? Не знам.
Нямам представа. - Камерън ли беше тук?
Не.
А къде е?
Сигурно в стаята си, трябваше да вземе нещо.
Значи сте се качили заедно? - Да, и какво?
Накъде биеш?
Тази врата трябва да е заключена. - Ами заключи я.
Ехо, чакайте ме.
Дойдох да си взема книгата. Да вървим.
Идваш ли?
И сега какво?
Дойдохме чак дотук, може поне да влезем.
Да.
Здравейте. Ние не говорим италиански.
Името ми е Доминик ди Грасо.
Ди Грасо.
И вие сте Ди Грасо, нали?
Да.
Майка ми беше от Теста дел Акуа.
Оттук. Но е заминала за Америка.
Сега сме дошли да открием корените си.
Смятаме, че сме сродени,
че сте наши роднини.
С вас сме братовчеди.
Братовчеди.
Всички сме братовчеди.
Братовчеди. - Кой е дошъл? Чувам гласове.
Майка ви? - Да.
Мамо!
Дойдоха трима мъже. - За какво са ни мъже?
Може ли да кажем "добър ден" на майка ви?
Еха!
Благодаря.
Госпожо?
Ние сме ваши братовчеди от Америка.
Майка ми беше от Теста дел Акуа, оттук.
Махайте се! Вън от къщата ми! Не ви познавам!
Да ви няма!
Не знаем нищо, не познаваме никого!
Вървете си! - Дошли сме с добри намерения.
Марш!
Да вървим, тате. - Но ние сме роднини.
Хайде, дядо. - Изчезвайте!
Съжалявам.
Трябва да обядваме.
И да не сте стъпили повече тук!
Искате парите, а? Не ви е срам!
Хайде да се махаме. - Ще те замеря с артишока!
Не си го представях така. - Проклети да сте вие и родата ви!
Не ви е срам! Марш оттук!
Той е точен. Най-добрият ми приятел е.
Само искам да си признаеш.
Може да бъде забавен, само това имах предвид.
Искаш ли да опиташ? Хубаво е.
Защо си в добро настроение? - Моля?
Защо изведнъж ти се оправи настроението?
Защото сме в Сицилия и е прекрасно.
И защото... в бара Камерън потвърди това, което ти каза.
Така ли? - Да, в общи линии.
Привет. - Здрасти, скъпа.
Не ме мразете, но беше супер.
Какво? - Масажът беше невероятен.
Наистина ли? Радвам се за теб.
Така ли?
Значи ще се радваш да научиш, че масажистът беше секси.
Какво?! - Да.
Не! - Приличаше на Тимъти Шаламе.
Супер. - Но с мускули.
Какво?! Тимъти Шамале?
Дано не ти е пипал циците.
Аз го подканих да го направи. - Мръсница такава!
Ревнуваш ли? - Да.
Да? - Искам развод.
Или теб. - Кам, спри!
Мамка му!
Обожавам бира, нали разбираш?
Да.
Твоето как е? - Хубаво е.
Така ли? - Не трябва ли вече да тръгваме?
Партито сигурно ще започне.
Не, зарежи това. Дай да пием по още едно. Пич?
Може ли още две?
Браво. Не се притеснявай.
Партитата на чичо ми започват късно и свършват късно, така че споко.
Мили боже! Изглеждаш зашеметяващо.
Наистина зашеметяващо. Хайде завърти се.
Задникът ми изглежда голям. - Не изг...
Дай да видим прекрасния ти голям задник в тази феерия в прасковено.
Да!
Имам добра новина.
Намерих ти идеалния кавалер за тази вечер.
Какво имаш предвид?
Буквално най-сексапилния хетеросексуален мъж в Палермо.
Кой е той? - Николо. Абсолютен красавец.
И много надарен.
Не че съм го виждал лично - каза той съкрушено.
Но вярвай ми, опитвал съм се.
А... с какво се занимава?
С това-онова. Възможно е да има връзки
с много влиятелно местно семейство.
Мафията ли имаш предвид? - Не съм казал това.
Не използваме тази дума в Палермо.
А Николо осигурява най-качествените "екстри"
за всичките ми партита.
Но аз няма да съм негов тип.
Глупости. Работата е сигурна.
Да вървим, вече дойдоха хора.
Пенелопе Бианки. - Приятно ми е.
Приятно ми е.
Емили Фицрой. Пепе Таска. - Каква чест!
Чудесни хора са, но ще висим там цяла вечер.
Николо? Ето го.
Това е жената, за която ти казах. - Здравей.
Здравей. Приятно ми е. - На мен също.
За мен е удоволствие.
Да...
Сицилианец ли си? - Да.
От Палермо съм. - Добре.
Нещо за настроение?
Отдавна не съм правила това. - Като карането на колело е.
Моля те, да го направим заедно.
Хайде.
Добре.
Чакай.
Усещаш ли го? - Да.
Много е чист. - Да, и пресен.
Върви добре, нали?
Харесват ми огромните ти зеници.
Благодаря.
Да. - Тази вечер ще се забавляваме.
Здравей. - Здравей.
Аз съм готова. - Да, да.
Само да свърша нещо последно, и тръгваме.
Добре. - Резервирах на много хубаво място.
Чудесно!
Исках да ти кажа нещо за Салваторе.
Да, какво?
Доста флиртува с мен и ме кара да се чувствам некомфортно.
О, боже, съжалявам! Не, не...
Веднага ще говоря с него. - Благодаря.
Всъщност се надявах да го изпратиш пак в плажния клуб
и да върнеш Роко на рецепцията.
Определено ще изпратя Салваторе на плажа, бъди сигурна.
Добре. - И тогава ще намерим някой друг.
Казах Роко, защото...
... ми е гадже.
Роко? - Да.
Твое гадже?!
Да, не искахме хората да знаят,
но се сгодихме.
Честито! - Благодаря.
Та, мислиш ли, че е възможно да върнеш Роко на рецепцията?
Обещавам, че ще се държим прилично, ще стоим на разстояние.
Не знам, трябва да си помисля.
Ще ти кажа.
Добре, благодаря ти.
Е, когато си готова, да тръгваме.
Всъщност, ужасно ме заболя главата
и имам много работа, така че хайде да го отменим.
Сигурна ли си? Имаш рожден ден. - Няма проблем.
Ден като всеки друг.
Ще се видим утре.
Добре, ще се видим утре.
До утре. - Честит рожден ден!
Благодаря.
Не знам защо ни дават менюта,
вече ги знаем наизуст.
Добре ли си, братле?
Разбрах, че си казал нещо на Харпър.
Да. Разбира се, казах, че не си направил нищо лошо,
и си се държал прилично.
Спри да флиртуваш с жена ми. Не съм глупак.
Ама... Пич, ти сериозно ли?
Ти беше ли в стаята ни?
Какво? Кога? - Днес.
Е? Беше ли в стаята ни?
Не, разбира се.
Знам, че си се съблякъл пред нея.
Какво?! - Първия ден.
За какво говориш? - Когато взе назаем банския ми.
Знам какво правиш, пич.
И., ти побърка ли се?
Беше ли в стаята ни? Просто ми кажи.
Трябва да е студио.
Не можеш да победиш системата.
И на мен ми е трудно.
Леле!
Малкият Тими Шаламе май ми е прецакал гърба.
Започва да ме боли. - Съжалявам.
О, не!
Имаш ли аспирин? - Може би.
Благодаря.
Здравей, Рикардо.
Би ли ми направил едно мартини?
Благодаря.
Тате?
Добре ли си?
Човек все си мисли, че ще има някакво завръщане у дома.
Прегръдката на жена...
... която ти казва, че заслужаваш похвала.
Е, няма завръщане у дома.
Не и за мен. Вече не.
Не съм много гладен. Ще си взема едно питие във фоайето.
Лети над океана със сребрист самолет.
Виж джунглата, измокрена от дъжд.
Но помни, че когато си дойда у дома,
ще бъдеш само мой.
Благодаря.
Наистина си много добра.
По-добра си от предишния. Той беше ужасен.
Благодаря.
Е, имам един почитател.
Благодаря.
Да...
Палермо много ми харесва. - И Палермо те харесва.
Не казвай на никого за тази стая.
Това е нашето тайно местенце.
Чакай малко.
Може ли да погледнем в чантата? - Да.
Защото искам още.
Охо, виж!
Имаш оръжие!
Винаги го нося със себе си.
Какво правиш с него?
Да... много е секси.
Искам го.
Започваме ли? - Да.
О, да!
Не съм те виждала да пиеш. - Днес е рожденият ми ден.
Сама ли празнуваш? - Не.
Нямам с кого да празнувам.
Трябва да отидеш на лесбийски бар и да забършеш някоя готина мацка.
Ще ти кажа нещо...
Една тайна.
Понеже съм малко подпийнала.
Никога не съм била с жена.
Но как така?
Дори аз съм била с жена.
Но ти си падаш по жени, нали?
Защо не си...
Искам да ти направя един подарък. Ще ти помогна.
Полека.
Ей! - Искам да те целуна.
Ти си луда. - Добре.
Не тук.
Има стотици стаи в хотела.
Сигурна съм, че знаеш кои са свободните.
На втория етаж има свободен апартамент.
Да вървим. - Имам ключ.
Наистина ли?
Хайде. - О, боже!
Той какво иска от теб?
Иска да ме контролира.
Не ме оставя на мира.
Какво би го накарало да те остави на мира?
Пари. Казва, че съм му длъжница.
Аз му нося много пари.
Казах ти, че е луд.
Но това не е твой проблем.
Ти си мил.
Иска ми се всички мъже да бяха като теб.
Честит рожден ден!
Честит рожден ден,
Валентина!
Честит рожден...
... ден!
Рано е. - Не, време е да си ходим.
Добре.
Правя си балончета, красиви балончета...
Гледай къде ходиш бе, нещастник!
Съжалявам, извинете.
Тъпанар! - Съжалявам.
Хайде да...
Хайде да отидем на партито.
Какво? Не, не.
Не може да шофираме, прекалено пияни сме.
Ще отидем на хотел. Взел към кредитната карта на чичо.
Защо си тъжна? Усмихни се.
Там са само някакви скапани гейове и дърти чанти.
Ще си направим наш купон.
Ще бъдеш доволна. Най-сетне ще бъдеш доволна.
Щастието винаги се крие.
Търсих го навсякъде.
Правя си балончета,
красиви балончета във въздуха.
"Юнайтед"!
Ехо?
Само секунда. - Ехо?
Леле! Много си нетърпелив.
Намерих "Амбиен"-а. Ти искаш ли?
Искаш ли "Амбиен"?
Не.
Много си красива. - Така ли?
Не знам италиански.
Ей сега се връщам. - Добре.
Само секунда.
Притеснявам се.
Ела, седни.
Много си хубав.
Така ли мислиш?
И ти си красива.
Каква готина стая, а?
Да, не е лоша.
Е, безплатна е.
Сигурно е хубаво да имаш богат чичо.
Ами...
Той не е наистина богат.
Профукал е повечето пари.
Ти видя как живее, видя лодката му...
Къщата му...
Тези принцеси, лордове
и всякакви баровци...
Те имат луксозните вили, но нямат пари.
Замалко да се наложи да продаде вила Пизано.
А това е къщата на семейството му.
Но и на твоето семейство също, нали? Понеже...
... той ти е чичо?
Това щеше да го убие.
Вече не се ли налага да я продава?
Сега намира парите.
Така ли?
О, да.
И ще помогне на приятелите си.
Защото е много щедър.
Радвам се, че имам възможност...
... и аз да му помогна.
Защото и той ми помогна.
И как му помагаш?
Бях в страшна дупка.
Ти се оплакваш от живота си...
Но трябва да спреш,
защото никога не си била в такава дупка.
Не.
Но тогава се появи той и...
Никой не е идеален.
Понякога човек прави неща, които не иска.
Разбираш ли? - Не.
Какво имаш предвид? За каква дупка говориш?
Много дълбока дупка.
Много дълбока.
Превод КАЛИНА КИРИЛОВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО