BÍLÝ LOTOS II. 6. díl
Co to děláš?
Mám pocit, že mi nevěříš.
Dohání mě to k šílenství. Není fér, že mi nevěříš.
Copak jsem ti někdy lhal?
- Já ti věřím. - Očividně ne.
Jinak by ses takhle nechovala.
A je to na hovno.
Vždycky jsme k sobě byli upřímný. Tak toho nech.
Ne, nebyli.
- Nebyli? - Nejsme upřímní v tom...
V čem?
V tom, že už jeden druhého nepřitahujeme.
Nebo aspoň já nepřitahuju tebe.
Chápu to, jsi teď na vrcholu.
Můžeš spát s kýmkoliv, ale máš na krku mě.
Přestaň tohle říkat!
Je jasný, že chceš spát s italskou prostitutkou.
- Když nemáš sex. - Nespal jsem s prostitutkou.
- Doprdele. - Já jen říkám...
Nevadí mi tolik ta nevěra...
Není žádná nevěra! Není žádná nevěra!
- Ale to, co to znamená o nás. - Co to znamená?
Že možná něco umřelo.
Jsme moc mladí, abychom byli takhle staří, Ethane.
Určitě nechceš, aby tahle část tvého života skončila.
Já to nechci.
Je toho na mě moc. Mám spoustu práce a...
Dobře.
Já nevím...
Můžeme na tom pracovat. Můžeme na tom pracovat, dobře?
Chceš mě vůbec?
Miluju tě.
To je tak deprimující.
Je deprimující, že tě miluju?
Ne. Ne.
Taky tě miluju.
Půjdeš běhat nebo co?
Já nevím.
- Dáš si kafe? - Ano, prosím.
Ona je přesvědčená, že jste dělali něco špatnýho,
když jsme byly v Notu.
Něco špatnýho?
- Co jako? - Já nevím.
- Co jsi zase provedl? - Jak jsem řekl. Pařili jsme.
- Jak moc jste pařili? - Hrozně moc, zlato.
- Jo? - Vážně hrozně moc.
Protože jsi mě opustila.
- Jo. Opustila jsi mě. - Jo?
A teď za to zaplatíš.
A co ty? Šukala jsi s někým v Notu?
Se smradlavým Italem, co má špinavýho ptáka?
Úplně se všemi.
Ty rajdo. Jo.
Teď za to zaplatíš.
Jaká byla opera?
Umřela.
- Kdo? - Madame Butterfly.
- Co tvůj velký večer? - Byla to zábava.
Málem nás zavřeli. Nezaplatili jsme arancini.
- Jo. - Arancini stojí dolar.
Já vím.
Možná bys s tím klukem měla zpomalit.
Proč?
Něco se mi nezdá na jeho vztahu se strýcem.
O co jde?
Podle mě to není jeho strýc.
Ale je.
Proč to říkáte?
Je to jen silné tušení.
Dobře.
Portio.
Když tě vidím, vidím sebe zamlada.
Když jsem byla malá,
moje maminka mě oblékala jako panenku.
A vždycky jsem byla panenka.
Čekala jsem, až si se mnou někdo pohraje.
Když jsi uvnitř prázdná a nemáš žádný směr,
skončíš na šílených místech.
Ale pořád budeš ztracená.
Co se mi snažíte říct?
Vzpamatuj se, Portio.
Dobré ráno, dámy.
- Ananasovou mimosu? - Ano.
Jistě.
- Jak ses vyspala? - Nic moc.
Slyšela jsem v noci divné zvuky.
Ale ne. Potřebujeme tě svěží.
Dnes večer jsi čestný host.
Dneska je velký den. Navštívíme svou domovinu.
Nebylo by skvělé najít tam pokrevní příbuzné?
Marty Fiorina udělal něco podobného v Puglii.
Našel celé vzdálené příbuzenstvo.
Měli velký oběd, pili víno, fotili se.
Skutečný návrat domů. To by bylo hezké.
- Našel jsem nám tlumočnici. - Dobrý nápad.
Byl to divný týden. A pak jsem musel zase nahoru.
Pak jsme si zaplavali, najedli jsme se.
Dali jsme si skvělý kafe.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Nenechali mi tady obálku?
- Pro Luciu Grecovou. - Ne. Nemyslím si.
O ničem nevím.
Salvatore?
Salvatore! Nechal tady někdo obálku pro Luciu Grecovou?
Ne, je mi líto.
Zatracenej hajzl.
Líbil se ti včera můj koncert?
Byla jsem dobrá, viď?
Promiň. Na tohle nemám čas.
Nech mě na pokoji.
Hej!
Hej! O co vám jde?
- Jak to myslíš? - Nechcete nám zaplatit?
- Nedostala jsi peníze? - Dlužíte nám 1 300 eur.
Vyřídím to, máme peníze.
Nevěděl jsem, že jste nedostaly zaplaceno.
- Ahoj. - Ahoj.
Salvatore?
Salvatore, běž do hlavní lobby. Nikdo tam není.
Je tam Giovanni.
Běž se podívat, jestli už má prasnice prasátka.
- Tak běž už. - Jak si přeješ.
Dneska mám narozeniny.
Ne! Všechno nejlepší! Nevěděla jsem to.
Děkuju. Napadlo mě...
Možná, jestli nemáš nic jiného...
Potom, po práci...
Chtěla bys zajít na drink, připít si?
- Jestli nemáš čas, chápu to. - Samozřejmě. Půjdeme.
- Ano? - Ano.
- Fantastické. - Všechno nejlepší.
- Gratuluju. - Děkuju.
Proč jsi tady?
Jsou tady lidé, co potřebují pomoct.
Ahoj.
Co je?
Viděla jsem tě mluvit s těma děvkama.
Mám hroznou kocovinu.
Dneska můžu akorát ležet na pláži.
- Jo. - Detox.
- Přestaň mě shazovat. - Já tě neshazuju.
Můžu to vysvětlit, ale teď o tom nemluvme, prosím.
Dobře, to je fuk. Vypustila jsem to.
Už je mi to jedno.
Vidím ty párky, a chce se mi zvracet.
Panebože!
- Promiň. - Sakra.
Vyděsil jsem tě, jo? Fajn.
Mám na dnešek auto. Chceš se projet?
Pojedeme do Cefalu, dáme si pár piv,
zmrzlinu. Co ty na to?
- Jasně. - Jo?
Budu dělat cokoliv. Ale chci být na tom večírku.
Jo, jo, jo. Stihneme to. Neboj.
Dojdi si pro věci. Sejdeme se u auta, jo?
Mám strejdovu kreditku, takže...
Bezva. Běž.
- Doprdele! - Promiň. Dělám si srandu.
Jsi hroznej!
Sakra.
Moje čepice.
Nebylo by skvělé,
kdybychom našli vzdálené příbuzné?
Bylo by to úžasné. Neupadni cestou k autu.
Mockrát díky, Dome.
Ahoj. To je Lucia. Bude nám tlumočit.
To je můj táta Dominic a můj dědeček Bert.
Těší mě. Dobrý den.
- Ahoj. - Ahoj.
- Už jsem tě tu viděl. - Ano, jsem tady pořád.
Miluju tenhle hotel.
Lucio!
Okamžik.
Albie, myslel jsem,
že je to někdo, kdo pracuje v hotelu.
Nějaký problém?
Nevím, jestli je to dobrý nápad.
Tati, pojede s námi. Chovej se slušně.
Přeháníš to. Takhle to prozradíš.
- Co? Co prozradím? -Že jsi s ní spal.
Přestaň. Nechci, aby jela s námi.
Co je to s tebou? Nemůžeš být v pohodě?
Seber se.
Tak dobře. Jdeme na to.
Zdá se, že tady znáš hodně personálu.
Ano. Je to bratr mé kamarádky.
Děkuju.
Pověz nám něco o sobě, zlato. Odkud jsi?
Z Catanie.
Jak to, že mluvíš tak dobře anglicky?
Ze školy. A z práce.
Co děláš?
V pohostinství.
Na Sicílii je prý vysoká nezaměstnanost.
Je skvělé, že máš práci.
Děkuju, ano. Mám štěstí.
Chci na masáž, než pojedeme domů.
- Chceš dneska zajít na masáž? - Jo, jasně.
Zavolám tam a zeptám se, jestli mají volné místo.
Kámo.
Můžeme si sednout sem?
- Mám kvůli tobě průser. - Cože? Proč?
Harper je přesvědčená, že jsem ji podvedl.
- Ale nepodvedl. - Já to vím.
Ale můžeš se za mě aspoň zaručit nebo tak?
Ahoj.
Chci vědět, jestli máte dneska místo na dvě masáže.
Dobře.
Jo.
Daphne Sullivanová. 109.
Díky.
Tak jo. Mám poslední masáž, ale je hned teď.
- Určitě ji nechceš ty? - Ne, nech si ji.
Ty se vracíš do domu plného dětí.
Dobře. Tak já půjdu, protože chci ještě do sauny.
Jo, rozhodně.
- Uvidíme se za pár hodin. - Nespěchej.
Ahoj.
E, dáš si něco k pití?
Ne, v pohodě.
- Já půjdu. - Jo?
Jo. Jdeme.
Máš nějaké cíle?
Cože?
- Cíle? - Jo.
- Jaké cíle máš ty? - Nevím.
Být spokojená?
Jo, to by bylo fajn.
Podle mě musíš žít, jak to přijde.
Víš, jak to myslím? Aspoň tak to dělám já.
Kdo ví, jestli tady zítra budeme.
Jo.
Máš pravdu. Svět je příšerný místo.
- Co je na něm špatnýho? - Děláš si srandu?
Podle mě je to skvělej svět.
Doslova všechno se rozpadá.
Radši bys žila ve středověku?
Kdy se lidi cupovali na kousky?
Byli horší než ISIS a všichni ostatní.
Je zázrak, že v Evropě někdo zůstal.
Akorát do sebe pořád řezali
a upalovali se na hranici.
Dám si další pivo.
Já jenom říkám,
že máme štěstí. Chápeš?
Žijeme v nejlepší době v dějinách světa.
Na nejlepší planetě. Jestli nejsi spokojená tady a teď,
nikdy nebudeš spokojená.
Tak se vožerem, jo?
Jdeme.
- Vezmu to. - Počkej!
Nic moc tu není.
Není divu, že všichni odjeli.
Kdo bych byl, kdybych tady žil?
Nežil bys tady, odjel bys.
Někteří lidé zůstávají, někteří odjíždějí.
A já jsem někdo, kdo odjíždí?
Protože jsi dobrodruh. Máš to po mně.
Tak jo. Nebudete tomu věřit.
Mluvili jsme s tou ženou a ona řekla,
že tady dodnes žije rodina Di Grassových.
- A ona je zná. - Vážně?
To je skvělé.
Bydlí kousek odtud po silnici. Dala nám adresu.
Jedem.
- Co se děje? - Alessio.
On nás sledoval?
Albie, jdeme.
- Můžeš jet, prosím tě? - Co se děje?
Tati, nastartuj. Dělej.
Co je?
Můžete mi říct, co se děje?
- Někdo nás sleduje. - Kdo?
Muži, které Lucia zná.
Co mám dělat?
Zastav. Stůj. Já s ním promluvím.
- Co budeme dělat? - Tati, já nevím.
Hej.
Co se tady děje?
- Pojedu s ním. - Ne, to nedovolíme.
- Zvládneme ho. - Nezvládnete.
Máme zavolat policii?
Policii? Ne. Jsem v pohodě.
Je naštvanej, jen s ním musím promluvit.
Nedovolíme ti s ním odjet. Ne.
Ale taky to nebudeme hrotit.
Prosím. Nenechte si zkazit den. Užijte si to setkání.
Uvidíme se večer. Dobře? Jsem v pohodě.
- Určitě? - Ano.
Fajn. Dobře.
- Zavolám ti. - Dobře.
Jsem v pohodě.
Co je? Dovolíte, aby ji unesli?
Takhle to chtěla, tati.
To snad ne.
Nejezdi s ním!
ŠLA JSEM SI DO POKOJE PRO KLOBOUK.
Haló!
- Počkej, okamžik! - Haló!
Co se děje?
- Bože. Jsi tak netrpělivej. - Proč jsi zamkla dveře?
- Nevím, že jsem je zamkla. - Očividně jsi je zamkla.
Asi ze zvyku.
Odkdy máš ve zvyku zamykat dveře?
Měla jsem v baru tequilu. Nepřemýšlela jsem.
Měla jsi tequilu a pak sis musela jít pro klobouk?
Jo, nechtěla jsem se spálit. Vraťme se dolů.
- Proč jsou ty dveře otevřené? - Vážně? Já nevím.
- Nemám tušení. - Byl tady Cameron?
Ne.
Kde je?
Asi ve svém pokoji. Taky si chtěl něco vzít. Proč?
- Takže jste sem šli spolu? - Jo. No a?
O co ti jde?
- Tyhle dveře mají být zamčené. - Tak je zamkni.
Lidi. Počkejte.
Šel jsem si pro knihu. Jdeme.
Jdeš taky?
Co teď?
Jeli jsme tak daleko. Půjdeme tam.
Jo.
My nemluvíme... Nemluvíme italsky.
Jmenuju se Dominic Di Grasso.
Di Grasso.
- Vy jste Di Grassové, že? - Ano.
Moje matka byla z Testa dell'Acqua.
Odtud. Odjela do Ameriky.
Přijeli jsme, abychom zjistili, odkud jsme.
Myslíme si, že jsme příbuzní. Jste naši příbuzní.
Jsme bratranci. Bratranci.
Všichni jsme bratranci.
- Bratranci! - Kdo je tam? Slyším hlasy.
- Vaše matka? - Ano.
Hej, mami!
- Jsou tady tři muži! - K čemu nám jsou muži?
Můžeme pozdravit vaši matku?
Páni.
Děkuju.
Madam.
Jsme vaši bratranci z Ameriky.
Moje matka byla z Testa dell'Acqua. Odtud.
Odejděte! Vypadněte z mého domu! Já vás neznám!
Ven z mého domu!
Běžte pryč! My nikoho neznáme!
- Musíte odejít. - Ne. Přišli jsme v míru.
Vypadněte! Huš!
- Měli bychom jít, tati. - My jsme příbuzní.
- Dědo. Musíme jít. - Vypadněte!
Pardon. Pardon.
My teď budeme obědvat.
Neopovažte se vrátit!
Jde vám jenom o peníze! Styďte se!
- Jedeme pryč. - Hodím vám na hlavu artyčok!
- Není to, jak jsem si představoval. - Proklínám celý váš rod!
Styďte se! Vypadněte!
Je dobrej. Je to můj nejlepší kámoš.
Jen chci, abys to přiznal.
Jo. Někdy je s ním zábava. Nic víc neříkám.
Chceš ochutnat? Je to dobrý.
- Proč máš dobrou náladu? - Cože?
Najednou máš dobrou náladu? Proč?
Protože jsme na Sicílii a je tady krásně.
A protože v baru Cameron potvrdil, co jsi říkal.
- Vážně? - Ano. V podstatě.
- Ahoj! - Tak co, zlato?
Hele, lidi. Budete mě nenávidět, ale...
- Co? - Ta masáž byla úžasná.
- Vážně? - Jo.
To je super. Mám radost.
- Jo? - Jo.
Taky budeš mít radost, že můj masér byl sexy.
- Cože? - Jo.
- Ne! - Vypadal jako Timothee Chalamet.
- Bezva! - Ale měl svaly.
Cože? Timothee "Shamalet"?
Řekni, že ti nesahal na prsa.
- Požádala jsem ho. - Ty rajdo.
-Žárlíš? - Jo.
- Jo? - Chci se rozvést!
- Ty jedna! - Came! Přestaň!
Zatraceně!
Miluju pivo, chápeš?
Jo, já vím.
- Co to tvoje pití? - Dobrý, jo.
Jo?
Neměli bychom se už vrátit zpátky?
Večírek asi už začíná.
Ne. Serem na to. Dáme si ještě. Kámo?
Přineste nám to ještě dvakrát.
Bezva. Neboj se. Strejdovy večírky
začínají a končí pozdě. Takže jsme v pohodě.
Panebože. Jsi úchvatná.
Vážně úchvatná. Otoč se.
- Ne, mám velkej zadek. - Ne. Prosím tě.
Ukaž mi ten krásnej, velkej zadek v úžasné lososové symfonii.
Ano!
A mám další dobrou zprávu.
Našel jsem ti na dnešek dokonalý doprovod.
Jak to myslíš?
Je to nejžhavější heterosexuál v Palermu.
- Kdo to je? - Niccolo. Nádherný.
Velmi dobře vybavený.
Ne že bych to někdy viděl, dodávám sklíčeně.
Ale věř mi, zkoušel jsem to.
A čím se živí?
Různě. Niccolo má údajně vazby
na velmi vlivnou místní rodinu.
- Myslíš tím mafii? - To že jsem řekl? Neřekl.
V Palermu tohle slovo nepoužíváme.
Znám Niccola, protože dodává na moje večírky
to nejlepší party zboží.
Ano, ale nebudu jeho typ.
Nebuď směšná.
Máš to v kapse, jak se říká. Jdeme.
Hosté jsou tady.
- Penelope Bianchiová. - Těší mě.
Těší mě.
Má drahá Emily Fitzroyová. Peppe Tasca.
Je mi ctí.
Jsou to milí lidé, ale mohli bychom tu být celou noc.
Ahoj.
Niccolo. Tady je.
To je žena, o které jsem ti říkal.
Ahoj.
- Ahoj. Těší mě. - Těší mě.
Moc mě těší.
Jo.
- Ty jsi ze Sicílie? - Ano.
- Jsem z Palerma. - Dobře.
Malou vzpruhu?
- Tohle jsem už dlouho nedělala. - Je to jako jízda na kole.
Prosím. Dáme si spolu.
Do toho.
Dobře. Dobře.
Tak.
- Cítíš to? - Cítím. Ano.
- Je velmi čistý. - Ano. A čerstvý.
Jde to docela dobře, ne?
Líbí se mi tvé velké zorničky.
Děkuju.
- Jo. - Dneska se pobavíme.
- Ahoj. - Ahoj.
- Až budeš chtít, já můžu. - Ano. Dobře.
Jen musím něco dodělat, a pak vyrazíme.
- Dobře. - Rezervovala jsem krásné místo.
Fantastické.
Chtěla jsem ti říct něco o Salvatorem.
Ano? Co?
Hodně se mnou flirtuje, a mně je to nepříjemné.
Bože, to mě mrzí. Ne, ne, ne.
- Já s ním promluvím. - Děkuju.
Doufala jsem, že ho pošleš zpátky
do plážového klubu a vrátíš Rocca na recepci.
Rozhodně pošlu Salvatoreho zpátky na pláž.
- Dobře. - A pak najdu někoho jiného.
Zmiňuju Rocca,
protože je to můj přítel.
- Rocco? - Ano.
Tvůj přítel?
Ano. Nechtěli jsme, aby se to vědělo,
ale jsme zasnoubení.
- Gratuluju. - Děkuju.
Mohla bys vrátit Rocca zpátky na recepci?
Budeme se chovat slušně. Budeme si udržovat odstup.
Já nevím. Musím si to rozmyslet.
- Dám ti vědět. - Dobře.
Děkuju.
Až budeš hotová, tak já můžu vyrazit.
Vlastně mě šíleně bolí hlava
a mám spoustu práce, takže to dneska zrušíme.
- Určitě? Máš narozeniny. - To je v pořádku.
Je to den jako každý jiný. Takže dneska to vynecháme.
Uvidíme se zítra.
Dobře, uvidíme se zítra.
- Ahoj zítra. - Všechno nejlepší.
Děkuju.
Nevím, proč nám dávají menu.
Známe ho už nazpaměť.
Jsi v pohodě?
Harper se zmínila, že jsi jí něco řekl.
Jo. Ovšem. Řekl jsem jí, že jsi neudělal nic špatnýho.
Že jsi byl hodnej kluk.
Přestaň flirtovat s mojí ženou. Nejsem hlupák.
Počkej. Myslíš to vážně?
Byl jsi v našem pokoji?
- Cože? Kdy? - Dneska.
Byl jsi tam? V našem pokoji?
Ne. Jistěže ne.
Vím, že ses před ní svlíknul.
- Cože? - Ten první den.
- O čem to mluvíš? - Když sis půjčil moje plavky.
Já vím, co děláš.
E, zbláznil ses?
Byl jsi v našem pokoji? Řekni mi pravdu.
Musíš si najít fitko.
Není nic lepšího než systém. A lekce. Chápeš?
Jo. Taky mi to dělá problém.
Panebože. Páni.
Malej Timmy Chalamet mi zdevastoval záda.
- Začíná to bolet. - To mě mrzí.
Ne.
- Nemáš tady aspirin? - Myslím, že mám.
- Děkuju. - Jo.
Díky.
Ahoj, Riccardo.
Můžeš mi udělat martini, prosím?
Děkuju.
Tati?
Je ti dobře?
Pořád si říkáš, že se vrátíš domů.
Do náruče ženy,
která ti řekne, že sis vedl dobře.
Není žádný návrat domů.
Pro mě už ne.
Nemám moc hlad. Dám si drink v salónku.
Přeleť oceán ve stříbrném letadle.
Prohlédni si džungli mokrou od deště.
Ale nezapomeň, že když jsi doma,
patříš mně.
Děkuju.
Jsi opravdu moc dobrá.
Jsi lepší než ten chlap. Ten byl hroznej.
Děkuju.
Mám jednoho fanouška.
Děkuju.
Jo.
- Miluju Palermo. - Palermo miluje tebe.
Nikomu to neříkej. O tomhle pokoji.
Ne. Nikdo o tom neví.
Je to naše tajné místo.
Počkej chvilku.
- Podíváme se do kokainové tašky. - Jistě.
- Já chci víc. - Jo.
- Vida. - Nosím ji s sebou.
Ty máš zbraň. Páni!
Vždycky ji nosím s sebou.
Co s tou zbraní děláš?
- Jo, jo, jo. - Tohle je tak sexy.
Já to chci.
- Chceš začít? - Jo.
Jo.
- Ještě jsem tě neviděla pít. - Dneska mám narozeniny.
- Slavíš sama svoje narozeniny? - Ne.
Nemám je s kým oslavit.
Měla bys být v baru a balit lesbičky.
Něco ti řeknu.
Tajemství. Protože jsem trochu opilá.
- Nikdy jsem nebyla se ženou. - Jak to?
I já jsem byla se ženou.
Ale líbí se ti ženy, ne? Proč jsi nikdy...
Chci ti dát dárek. Pomůžu ti.
Hej. V klidu.
- Hej. - Chci ti dát pusu.
- Jsi blázen. - Dobře.
Tady ne.
V tomhle hotelu je spousta pokojů.
Určitě víš, které jsou prázdné.
V druhém patře je prázdné apartmá.
- Jdeme. - Mám univerzální klíč.
Máš ho, viď?
Jdeme.
Panebože.
- Co od tebe chce? - Chce mě ovládat.
Nenechá mě jít.
A co potřebuješ, aby tě nechal jít?
Peníze. Prý mu dlužím.
Vydělávám mu hodně peněz. Říkala jsem, že je to blázen.
Ale to není tvůj problém.
Jsi hodnej.
Kéž by všichni muži byli jako ty.
Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí...
Valentino.
Hodně...
Štěstí...
Zdraví...
- Ne, je moc brzo. - Musíme jet.
Dobře.
Vyfukuju bublinky. Krásný bublinky...
Co to sakra děláš, hajzle? O co ti jde?
Promiň, promiň. Hej, hej.
- Blbče! - Promiň.
Hej. Jdeme.
Chceš jet na ten mejdan? Jedeme na ten mejdan.
Cože? Ne, ne, ne.
Nemůžeme řídit. Jsme opilí.
To nevadí. Najdeme si hotel.
Mám strejdovu kreditku. Jo?
Proč jsi tak smutná? Usměj se.
Je to jen parta gayů a starejch bab.
Budeme mít vlastní mejdan, jo?
Budeš spokojená. Konečně spokojená.
Štěstí se pořád schovává!
Hledal jsem ho všude!
Vyfukuju bublinky!
Krásný bublinky do vzduchu!
Do toho! Do toho!
Haló!
- Počkej, okamžik! - Haló!
Bože! Jsi tak netrpělivej!
Našla jsem Ambien. Chceš taky?
- Co? - Chceš Ambien?
Ne.
- Jsi moc krásná. - Jo?
Já nemluvím italsky.
- Hned se vrátím. - Dobře.
Počkej chviličku.
Jsem tak nervózní.
Sedni si.
- Jsi vážně hezký. - Ano?
Ty jsi překrásná.
Hej!
Hezkej pokoj, že jo?
Jo. Je docela hezkej.
Je zadarmo.
Asi je fajn mít bohatýho strejdu.
Víš...
Není bohatej. Ne doopravdy.
Většinu peněz utratil.
Viděla jsi, jak žije. Jeho loď.
Jeho dům.
Ty zatracený princezny a lordi, ty podělaný snobi.
Maj svoje paláce. Ale nemaj prachy.
Málem musel Villu Pisano prodat.
Je to dům jeho rodiny.
Tvojí rodiny taky, ne? Protože on je...
Tvůj strýc. Viď?
To by ho zabilo.
Ale nemusí ji prodat?
Teď přijde k penězům, ne?
Vážně?
Jo. Jo. A pomůže svým přátelům.
Protože je hrozně štědrej.
Mám radost, že mu teď můžu...
Pomoct. Protože on pomohl mně.
Jak mu pomáháš?
Byl jsem v podělaný díře.
Ty si stěžuješ na život, jo?
Ale měla bys mlčet.
Nikdy jsi nebyla v takový podělaný díře.
A on se objevil a...
Víš, nikdo není dokonalý.
Někdy děláš věci, který nechceš dělat.
- Chápeš? - Ne.
Jak to myslíš? Jaká díra?
Pěkně hluboká díra.
Zatraceně hluboká.
České titulky Barbora Knobová Iyuno-SDI Group 2022