A FEHÉR LÓTUSZ 2. ÉVAD 6. RÉSZ
Mit csinálsz?
Úgy érzem, nem hiszel nekem.
Kezdek beleőrülni. Ez nem fair.
Mikor hazudtam neked?
- Hiszek neked. - Nyilván nem.
Vagy nem viselkednél így.
És ez olyan gáz!
Mindig őszinték voltunk egymással. Ne szívass tovább!
Nem voltunk őszinték.
- Nem? - Nem mondjuk ki őszintén...
Mit?
Hogy nem vonzódunk egymáshoz... már.
Legalábbis te nem vonzódsz hozzám.
Persze most a lábad előtt hever a világ.
Bárkivel lefekhetsz, de a nyakadon ragadtam.
Ne mondj már ilyeneket!
Logikus, hogy egy olasz prostival akarsz szexelni. Velem úgyse...
Nem szexeltem egy olasz prostival. Jézusom!
Nem is annyira a megcsalás zavar...
Nem volt megcsalás.
- ...hanem az, amit ez rólunk elárul. - Mit? Mit árul el?
Hogy talán meghalt valami.
Túl fiatalok vagyunk hozzá, hogy ilyen öregek legyünk.
Nem akarod, hogy az életednek ez a része véget érjen. Ugye?
Mert én nem.
Nagy rajtam a nyomás. Őrült tempó a munkában...
Értem.
Nem tudom, én...
Dolgozhatunk a megoldáson. Oké?
Kívánsz engem egyáltalán?
Szeretlek.
Ez... olyan lehangoló.
A "szeretlek" lehangoló?
Nem. Nem.
Én is szeretlek.
Mi van, nem mész el futni?
Nem tudom.
- Kérsz kávét? - Igen, kérek.
Harper biztosra veszi, hogy rosszalkodtatok,
amíg mi Notóban voltunk.
Rosszalkodtunk?
- Hogyan? - Nem tudom.
- Ezúttal mit műveltél? - Mondtam. Buliztunk.
- Durván nyomtátok? - Nagyon durván, kicsim.
- Igen? - Rohadt durván.
Mert itt hagytál.
- Igen. Elhagytál engem. - Igen?
Ezért most megfizetsz.
És te? Dugtál valakivel Notóban?
Dagadt, izzadságszagú, túrós farkú olaszokkal?
Az összessel.
Te kis... Igen!
Ezért megfizetsz!
És milyen volt az opera?
Meghalt.
- Ki? - A Pillangókisasszony.
- A te estéd milyen volt? - Élveztem.
Majdnem letartóztattak. Nem fizettük ki az arancininket.
- Úgyhogy... igen. - Az arancini egy dollár.
Tudom.
Szerintem talán nem ártana vigyáznod ezzel a sráccal.
Miért?
A nagybátyjával való kapcsolata miatt.
Miért? Mi van vele?
Nem hiszem, hogy a nagybátyja.
Dehogynem.
Miért mondja ezt?
Hát csak... erős megérzés.
Értem.
Portia!
Ha rád nézek, önmagam fiatalabb kiadását látom.
Tudod, kiskoromban az anyukám kiöltöztetett, mint egy játék babát.
Az is voltam, egy játék baba,
vártam valakire, aki majd játszik velem.
Ha az ember üres belül, és nem tudja, mihez kezdjen magával,
őrült helyeken köt ki,
de azért elveszett marad.
Mire akar kilyukadni?
Szedd össze magad, Portia!
Jó reggelt, hölgyeim!
- Ananászos mimózát? - Kérek.
Máris.
- Hogy aludtunk? - Nem túl jól.
Furcsa hangokat hallottam az éjjel.
Jaj, ne! Frissen van önre szükségünk,
ön lesz a mai este díszvendége.
Ma van a nagy nap. Felkeressük a szülőföldet.
Nem lenne isteni, ha találnánk vérrokonokat?
Tudod, Marty Fiorina is csinált ilyesmit, csak Pugliában.
Megtalálta a tágabb családját.
Együtt ebédeltek, borozgattak, fotózkodtak.
Egy igazi hazatérés. De jó is lenne!
- Találtam tolmácsot. - Ügyes vagy.
A hét rejtélye. Aztán visszamentünk.
Utána elmentünk úszni, ettünk,
és szépen elkávézgattunk.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Hagytak itt nekem egy borítékot?
- Lucia Grecónak. - Nem. Nem hinném.
Nem tudok róla.
Salvatore!
Salvatore! Hagytak itt borítékot Lucia Greco nevére?
Nem, sajnálom.
Rohadt szemét!
Tetszett a tegnapi előadásom?
Jó volt, mi?
Sajnálom. Nekem erre nincs időm.
Légy szíves, hagyj békén!
Hé!
Hé! Miben sántikáltok?
- Hogyhogy? - Kibújtok a fizetés alól?
- Nem kaptátok meg a pénzt? - 1300 euróval jöttök.
Elintézem, van pénzünk.
Nem tudtam, hogy nem kaptátok meg.
- Szia! - Szia!
Salvatore!
Légy szíves, menj át a nagy előcsarnokba! Nincs ott senki.
Giovanni ott van.
Akkor nézd meg, megellett-e az anyakoca!
- Mozogj már! - Ahogy óhajtod.
Ma van a szülinapom.
Nahát! Boldog szülinapot! Nem is tudtam.
Köszönöm.
Arra gondoltam, hogy talán, ha nincs jobb dolgod,
később, munka után,
megihatnánk valamit. Koccinthatnánk valahol.
- Ha dolgod van, persze megértem. - Nem, dehogy. Menjünk!
- Tényleg? - Igen.
- Fantasztikus. - Boldog szülinapot!
- Gratulálok! - Köszönöm!
Te mit keresel itt?
Nézd, kint van, aki segítségre vár!
Szia!
Mi van?
Az előbb láttalak a prostikkal beszélni.
De másnapos vagyok!
Nincs máshoz erőm, csak a parton dögleni.
- Ja. - Detox.
- Kérlek, ne nézz hülyének! - Nem nézlek.
Meg tudom magyarázni, de lehetne, hogy nem most beszéljük meg?
Jó, mindegy. Túltettem magam rajta.
Már nem érdekel.
Már a kolbász látványától is elhányom magam.
Jézusom!
- Bocs. - Basszus!
Beijedt a kis pisis? Oké.
Ma enyém az autó. Kocsikázunk?
Elmegyünk Cefaluba, peronizgatunk, fagyizunk. Mit szólsz hozzá?
- Jó, oké. - Igen?
Nekem bármi jó. Csak érjünk vissza a bulira.
Persze. Visszaérünk. Ne félj!
Szedd össze a cuccod, a kocsinál találkozunk.
Megkapom a bácsi hitelkártyáját, szóval... tudod.
Oké. Menj!
- Basszus! Anyám! - Bocs. Csak ugratlak.
Bunkó!
A fenébe!
A... sapkám.
Nem lenne isteni,
ha találnánk egy távoli rokont?
De igen. Csak próbálj állva maradni, míg beszállunk a kocsiba.
Kösz szépen, Dom.
Sziasztok! Ő Lucia. Ő tolmácsol majd nekünk.
Ő az apám, Dominic, és a nagyapám, Bert.
Örvendek. Jó reggelt!
- Szia! - Jó napot!
- Már láttalak itt. - Igen, folyton itt lógok.
Szeretem ezt a szállodát.
Hé, Lucia!
Egy pillanat!
Albie, azt hittem, egy szállodai alkalmazottat hozol.
Talán gond?
Nem tudom, ez jó ötlet-e.
Apa, Lucia jön. Úgyhogy légy udvarias!
Túlreagálod. Elárulod magad.
- Mi? Mit árulok el? - Hogy lefeküdtél vele.
Hagyd abba! Nem akarom, hogy jöjjön.
Mi ütött beléd? Őrizd meg a hidegvéred!
Szedd össze magad!
Jól van. Akkor induljunk!
Látom, sok alkalmazottat ismersz.
Igen. Ő egy barátom bátyja.
Köszönöm.
Mesélj magadról, kedves! Hova valósi vagy?
Cataniába.
Hol tanultál meg ilyen jól angolul?
Az iskolában. És... a munkámban.
Mit dolgozol?
Vendéglátás.
Szicíliában nagy a munkanélküliség.
Jó, hogy neked van munkád.
Köszönöm. Igen. Szerencsés vagyok.
Szeretnék ma egy masszázst.
- Te nem? - De, persze.
Odatelefonálok, hogy van-e szabad hely.
Haver!
Ide ülhetünk?
- Nagy szarba kevertél. - Mi? Hogyan?
Harper biztosra veszi, hogy megcsaltam.
- Pedig nem. - Tudom.
De legalább megerősíthetnéd ezt neki.
Jó napot!
Van ma szabad időpont két főnek masszázsra?
Értem.
Igen.
Daphne Sullivan. 109.
Kösz.
Lefoglaltam az utolsó masszázst, de kb. azonnal kezdődik.
- Biztos nem kell neked? - Nem, menj te!
Téged vár otthon egy gyerekekkel teli ház.
Én megyek, mert szaunázni is akarok.
Jó, persze.
- Pár óra múlva találkozunk. - Ne siess!
Sziasztok!
E, van kedved elmenni inni?
Kösz, nem.
- Megyek én. - Igen?
Igen. Miért ne?
Neked vannak céljaid?
Mi van?
- Céljaim? - Igen.
- Neked mik a céljaid? - Nem tudom.
Elégedettnek lenni?
Az jó lenne.
Szerintem a jelenben kell élni.
Én legalábbis ezt teszem.
Ki tudja, holnap élünk-e még.
Aha.
Nagyon igaz. A világ el van cseszve.
- Mi a baj vele? - Most viccelsz?
Szerintem rohadt jó a világ.
Szó szerint szétesik minden.
Szívesebben élnél a középkorban?
Amikor cafatokra tépték egymást?
Rosszabbak voltak, mint az ISIS meg minden.
Csoda, hogy bárki is életben maradt Európában.
Egyfolytában egymást aprították,
meg égették meg máglyán.
Nekem jöhet még egy sör.
Csak annyi,
hogy rohadt nagy mázlink van, érted?
A világ történetének legjobb időszakában élünk,
a legjobb bolygón. Ha nem vagy elégedett most, itt,
akkor soha nem leszel az.
Na, nyomjunk be, oké?
Gyere!
- Majd én. - Várj!
Nem nagy szám.
Nem csoda, hogy elmentek.
Mi lett volna belőlem, ha itt élek?
Nem éltél volna itt, elmentél volna.
Van, aki marad, és van, aki elmegy.
És én olyan vagyok, aki elmegy?
Nem bírsz megülni a fenekeden. Tőlem örökölted.
Na jó. Ezt nem fogjátok elhinni.
Az a nő azt mondta,
hogy még él itt egy Di Grasso család.
- Ismeri őket. - Komolyan?
Ez fantasztikus!
Másfél km-re laknak innen, megadta a címet.
Menjünk!
- Mi a baj? - Alessio.
Követett minket ide?
Albie! Gyere!
- Elindulna, kérem? - Baj van?
Apa, indítsd be! Menjünk!
Mi az?
Elmondanád, mi folyik itt?
- Követnek minket. - Kik?
Lucia ismerősei.
Mit csináljak?
Húzódjon le! Álljon meg! Beszélek vele.
- Mit csináljunk? - Nem tudom, apa.
Hé!
Mi folyik itt?
- Elmegyek vele. - Nem, azt nem engedjük.
- Elbánunk vele. - Nem, azt nem tudnak.
Hívjuk a rendőrséget?
A rendőrséget? Ne! Ne. Nézzétek, nem lesz bajom.
Dühös. Csak beszélnem kell vele.
Nem engedhetünk el vele. Nem.
De az se jó, ha még jobban elfajul.
Ez ne rontsa el a napjukat! Menjenek el a rokonokhoz,
és... este találkozunk. Jó? Nem lesz bajom.
- Biztos? - Igen.
Jó, rendben.
- Majd hívlak. - Jó.
Jól vagyok.
Mi történt? Hagyjátok, hogy elrabolják?
Ezt akarta, apa.
Ó, nem.
Ne menj el vele!
HARPER: FELMENTEM A KALAPOMÉRT
Hahó!
- Várj, egy pillanat! - Hahó!
Mi a franc?
- Jézus, de türelmetlen vagy! - Miért riglizted be?
- Fel se tűnt. - Mi? Beriglizted.
A szokás hatalma.
Mióta szokásod beriglizni az ajtót?
Tequiláztam a bárban, nem is gondolkodtam.
Tequiláztál, aztán fel kellett jönnöd a kalapodért?
Igen, úgy éreztem, leégek. Menjünk vissza!
- Miért van nyitva az ajtó? - Nyitva van?
- Fogalmam sincs. - Itt volt Cameron?
Nem.
Hol van?
Valószínűleg a szobájában. Ő is feljött valamiért. Miért?
- Együtt jöttetek fel? - Igen. És?
Most mi van?
- Kulcsra kéne zárni. - Hát zárd be!
Hé, srácok! Várjatok meg!
Feljöttem a könyvemért. Gyertek!
Nem jössz?
És most?
Ha már eddig eljöttünk, akár be is mehetünk.
Jó.
Jó napot! Nem... beszélünk...
Nem beszélek olaszul.
De a nevem... Dominic Di Grasso.
Di Grasso.
- Önök is Di Grassók? - Igen.
Az anyám Testa dell'Acqua-i volt.
Idevalósi. Elment Amerikába.
Most visszajöttünk megnézni, honnan származunk.
Szerintünk rokonok vagyunk. Önök a rokonaink.
Ön és én unokatestvérek vagyunk. Unokatestvérek.
Mind unokatestvérek vagyunk.
- Unokatestvérek. - Ki van odakint? Hangokat hallok.
- Az anyja? - Igen.
Hé, anya!
- Három férfi van itt. - Minek nekünk férfiak?
Beköszönhetnénk az anyjának?
Köszönjük.
Hölgyem!
Mi az unokatestvérei vagyunk Amerikából.
Az anyám Testa dell'Acqua-i volt. Idevalósi.
Kifelé! Tűnés a házamból! Nem ismerem magukat.
Tűnés a házamból! Nem ismerem magukat!
El innen! Nem ismerünk senkit és semmit.
- Menjenek innen! - Ne! Békével jöttünk.
Tűnés, sipirc!
- Inkább menjünk, apa. - Rokonok vagyunk.
- Nonno, gyere! - Tűnés!
Bocsánat.
Ebédelnünk kell.
Ne merészeljenek visszajönni!
A pénz kéne, mi? Szégyelljék magukat!
- Menjünk innen! - Kupán dobom magukat articsókával!
- Nem egészen így képzeltem. - Kiátkozom a fajtájukat is!
Szégyelljék magukat! Takarodjanak!
Jó gyerek. A legjobb barátom.
Ismerd be, ennyi.
Ő... tud jó fej lenni. Csak így értettem.
Megkóstolod? Egész finom.
- Mitől lett jó kedved? - Tessék?
Hirtelen olyan jó kedved lett. Miért?
Mert Szicíliában vagyunk, és csodaszép itt.
És mert... a bárban Cameron megerősítette, amit mondtál.
- Igen? - Igen. Lényegében.
- Szia! - Mi újság, édes?
Na jó. Ne utáljatok, de hűha!
- Mi az? - Elképesztő volt a masszázs.
- Tényleg? - Igen.
Az jó. Örülök neki.
- Igen? - Igen.
Oké. Akkor annak is biztos örülsz, hogy a masszőr irtó szexi volt.
- Micsoda? - Bizony.
- Ne! - Timothee Chalamet-re hasonlít.
- Szép. - Csak izmos.
Mi? Timothee Sham-a-lay?
Ugye nem ért a cicidhez?
- Én kértem. - Büdös ribanc!
- Féltékeny vagy? - Igen.
- Igen? - Válni akarok, baszki.
- Vagy téged akarlak. - Cam! Hagyd abba!
Azt a rohadt!
Csipázom a sört, vágod?
Igen, tudom.
- A tied milyen? - Finom.
Igen?
Nem lenne ideje visszaindulni a házhoz?
Lassan biztos kezdődik a buli.
Nem. Hagyd a szarba! Igyunk még! Komám!
Kaphatnánk még kettőt?
Csúcs. Ne aggódj!
A nagybátyám partijai későn kezdődnek, és későn érnek véget. Nincs gáz.
Te jó ég, ön milyen káprázatos!
Nem. Káprázatos. Forduljon körbe!
- Nem, nagy a seggem. - Nem. Rajta!
Mutassa azt a nagy, szépséges farát ebben a pazar lazacszín-szimfóniában!
Igen!
Van más jó hír is.
Megtaláltam önnek a tökéletes szépfiút ma estére.
Hogy érti?
Úgy, hogy szó szerint ő Palermo legszexibb heteroszexuális pasija.
- Ki lenne az? - Niccolo. Szívdöglesztő.
Híresen nagyfarkú.
Nem mintha láttam volna élőben, mondta elszontyolodva.
De higgye el, megpróbáltam.
És... mi a munkája?
Hát, ez meg az. Előfordulhat, hogy kapcsolatban áll
egy nagyon befolyásos helyi családdal.
- A maffiáról beszél? - Azt mondtam volna? Nem mondtam.
Palermóban nem használjuk ezt a szót.
Onnan ismerem Niccolót, hogy ő látja el a partijaimat
a legjobb kellékekkel.
Jó, de... biztos nem vagyok az esete.
Ne legyen nevetséges!
Nyert ügye van, ahogy mondják. Jöjjön!
Várja a társaság.
- Penelope Bianchi. - Örvendek.
Kedves barátom, Emily Fitzroy. Peppe Tasca.
Megtiszteltetés.
Kedves emberek, de itt töltenénk az egész estét.
Jó estét!
Ó, Niccolo! Íme, itt van.
Ő az a nő, akiről beszéltem.
Jó estét!
- Jó estét! Örvendek. - Szintén.
Örvendek.
Igen.
- Ön szicíliai? - Igen.
- Palermói vagyok. - Ó, értem.
Egy kis hangulatjavító?
- Régóta nem fogyasztottam. - Ez olyan, mint a biciklizés.
Kérem! Csináljuk együtt!
Jó, csináljuk. Rendben.
Tessék!
- Érzi? - Igen. Érzem.
- Nagyon tiszta. - Igen. És friss.
Egész jól alakul, nem?
Tetszik az óriási pupillája.
Köszönöm.
- Igen. - Jól fogjuk érezni magunkat.
- Szia! - Szia!
- Ha kész vagy, mehetünk. - Ja, igen.
Még valamit megcsinálok, aztán mehetünk.
- Rendben. - Nagyon szép helyet foglaltam.
Fantasztikus.
Gyorsan mondani akartam valamit Salvatoréról.
Igen? Mit?
Sokat flörtöl velem, eléggé feszélyez.
Jaj, istenem, sajnálom! Jó.
- Máris beszélek vele. - Köszönöm.
Visszaküldenéd esetleg a strandra,
és visszahoznád ide Roccót a recepcióra?
Persze, Salvatorét visszaküldöm a strandra, az biztos.
- Rendben. - Aztán találunk valaki mást.
Azért mondtam Roccót, mert...
ő a kedvesem.
- Rocco? - Igen.
A kedvesed?
Igen, nem akartuk szétkürtölni,
de már jegyesek vagyunk.
- Gratulálok! - Köszönöm.
Szóval visszahoznád esetleg Roccót a recepcióra?
Ígérem, jók leszünk. Tartjuk a két lépés távolságot.
Nem tudom. Még átgondolom.
- Majd szólok. - Oké.
Köszönöm.
Akkor, ha kész vagy, mehetünk.
Az az igazság, hogy iszonyú fejfájásom lett,
és rengeteg a munka, szóval ezt most hagyjuk ki.
- Biztos? Ma van a szülinapod. - Nem baj.
Ez is csak olyan nap, mint a többi.
Holnap találkozunk.
Jó, akkor holnap.
- Igen. - Boldog szülinapot!
Köszönöm.
Minek adnak még étlapot? Már rég betéve tudjuk.
Hé! Jól vagy, haver?
Harper említette, hogy mondtál neki valamit.
Igen. Naná. Azt, hogy te semmi rosszat nem csináltál,
és... jó fiú voltál.
Ne flörtölj a feleségemmel! Nem vagyok hülye.
Na jó. Öreg! Komolyan beszélsz?
Jártál a szobánkban?
- Mi? Mikor? - Ma.
Jártál ott? A szobánkban?
Nem. Dehogyis.
Tudom, hogy pucérkodtál előtte.
- Mi? - Az első nap.
- Miről beszélsz? - Mikor kölcsönvetted a fürdőgatyámat.
Tudom, mit művelsz.
Elment az eszed?
Voltál a szobánkban, baszki? Mondd el az iga...
Kell neked egy garzonlakás.
Nem találok kiskapukat, tudod?
Igen. Az nekem is nehéz.
Jézusom, jaj!
A kis Timmy Chalamet szétcseszte a hátamat.
- Kezd nagyon fájni. - Sajnálom.
Ne!
- Van aszpirined? - Talán van.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Kösz.
Szia, Ricardo!
Adnál nekem egy Martinit?
Köszönöm.
Apa!
Jól vagy?
Az ember mindig azt hiszi, van hazatérés.
Egy asszony ölelése...
aki azt mondja, ügyes voltál.
Hát, nincs hazatérés.
Számomra nincs, már nincs.
Nem vagyok túl éhes. Inkább csak iszom egyet a bárban.
Köszönöm.
Tudja, ön nagyon jól énekel.
Az előző fickónál biztos jobban. Ő rémes volt.
Köszönöm.
Hát, egy rajongóm már van.
Köszönöm.
Nincs mit.
- Imádom Palermót. - Palermo imádja önt.
Senkinek se szólj erről a szobáról!
- Ez a mi titkos helyünk. - Persze.
Várj egy kicsit!
- Benézhetek a kokainos táskádba? - Persze.
- Kérek még. - Jó.
Nahát! Van fegyvered. Hűha!
Mindig magamnál hordom.
Mit csináltál a fegyverekkel?
Nagyon szexi.
Akarom.
- Kezded te? - Igen.
Igen!
- Még nem láttalak inni. - Ma van a szülinapom.
- Egyedül ünnepled? - Hát...
Nincs kivel ünnepelnem.
Akkor menj el egy leszbibárba és szedj fel egy dögös csajt!
Elárulok valamit.
Egy titkot. Most, hogy becsiccsentettem.
- Még nem voltam nővel. - Hogyhogy?
Még én is voltam nővel.
De a nőket szereted, nem? Miért nem csináltad soha?
Megajándékozlak. Segítek neked.
Hé! Nyugi!
- Hé! - Meg akarlak csókolni.
- Megőrültél. - Oké.
Ne itt.
Van vagy száz szoba a hotelben.
Biztos tudod, melyik üres.
A másodikon van egy üres lakosztály.
- Menjünk! - Nálam van a mesterkulcs.
Igen? Tényleg?
Gyere!
Szentisten!
- Mit akar tőled? - Irányítani.
Nem enged el, tudod.
Mi kéne, hogy elengedjen?
Pénz. Azt mondja, tartozom neki.
Sok pénzt keres rajtam. Mondtam, hogy őrült.
De ez nem a te gondod.
Te kedves vagy.
Bár minden férfi ilyen lenne!
Boldog szülinapot!
Valentina!
Boldog szüli...
na...
pot!
- Korán van még. - Nem, ideje menni.
Jól van.
Nézz már a lábad elé, te pöcs! Bajod?
Bocs. Hé!
- Bocs. - Kapd be!
Hé! Inkább...
El akarsz menni a partira? Menjünk!
Mi? Ne!
Nem vezethetünk. Túl részegek vagyunk.
Kiveszünk egy hotelszobát.
Nálam van a nagybátyám kártyája.
Miért szomorkodsz? Mosolyogj!
Csak egy rakás hülye buzi meg vén szatyor.
Gondoskodunk a saját bulinkról.
Elégedett leszel. Végre elégedett.
United!
Hahó!
- Várj, egy pillanat! - Hahó!
Jézus, de türelmetlen vagy!
Megvan az Ambienem. Kérsz?
- Mi? - Kérsz altatót?
Nem.
- Gyönyörű vagy. - Igen?
Nem beszélek olaszul.
- Oké. Mindjárt jövök. - Oké.
Csak egy percet kérek.
Olyan ideges vagyok!
Ülj csak le!
- Nagyon jóképű vagy. - Igen?
Te meg csodaszép vagy.
Hé!
Jó kis szoba, mi?
Az. Elmegy.
Hát, ingyen van.
Jó lehet, ha gazdag a bácsikád.
Hát...
Nem gazdag. Legalábbis nem nagyon.
A nagy részét felélte.
Láttad, hogy él. A hajója.
A háza.
A sok hülye hercegnő meg lord, a sok puccos segg.
Van palazzójuk. Lóvéjuk meg nyista.
Úgy volt, hogy el kell adnia a Villa Pisanót.
A családja házát, baszki.
A te családod is, nem? Mert ő a...
te nagybátyád, nem?
Tuti belehalt volna.
De mégsem kell eladnia?
Hát, végre pénzhez jut, nem?
Igen?
Bizony. És segít a barátainak.
Mert... nagyon nagylelkű.
Csak örülök, hogy... hogy most...
tudok segíteni neki. Mert ő is segített nekem.
Hogyan segítesz neki?
Rohadt mély gödörben voltam.
Te nyavalyogsz az életed miatt?
Jobban tennéd, ha befognád,
mert életedben nem voltál még olyan gödörben.
Erre megjelenik ő, és...
Senki se tökéletes.
Néha... olyat kell tennünk, amit nem akarunk.
- Tudod? - Nem.
Hogyhogy? Milyen gödör?
Rohadt mély gödör, öcsém.
Rohadt mély.
Magyar szöveg: Lippai-Nagy Dóra Iyuno